РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020Справа № 910/7347/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І, при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства "Фірма "АІС"

до 1) Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

2) Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві

про стягнення 33 310,80 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ринковий В.І.,

від відповідача-1: не з`явився,

від відповідача-2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фірма "АІС" (далі - ПП "Фірма "АІС", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Шевченківський РВ ДВС, відповідач-1) та Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (далі - ГУДКС України в м. Києві, відповідач-2) про стягнення грошових коштів у сумі 33 310,80 грн.

У обґрунтування позову заявник зазначив, що у виконавчому провадженні № 61511826 під час примусового виконання постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (далі - Департамент ДАБІ в м. Києві) № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 р. про накладення адміністративного штрафу державним виконавцем з позивача незаконно були списані кошти у вказаному розмірі, оскільки зазначена постанова була винесена стосовно іншої юридичної особи - ТОВ "Черноморка на Гончара" та не стосувалась ПП "Фірма "АІС".

У позові ПП "Фірма "АІС" просило стягнути: або з Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, або з Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві неправомірно списані кошти в сумі 33 310,80 грн.

На виконання ухвали суду від 01.06.2020 р. про усунення недоліків позову ПП "Фірма "АІС" надало позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві грошові кошти в сумі 33 310,80 грн., а з Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції стягнути судовий збір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач-1 - Шевченківський районний відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у строк, визначений законом, продовжений на час карантину Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)" від 30.03.2020 р., надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив, вказав, що всі виконавчі дії у виконавчому провадженні № 61511826, відкритому стосовно ПП "Фірма "АІС", державним виконавцем були вчинені з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження». Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-2 - Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві у вказаний строк також надав відзив на позов, у якому зазначив, що спірні правовідносини виникли виключно між позивачем та відповідачем-1, предметом позову не є оскарження дій чи бездіяльності управління Держказначейства або його посадових осіб, тому вимоги про стягнення з Державного бюджету України безпідставно отриманих коштів відсутні та Головне управління казначейства не є належним відповідачем по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 р. з Шевченківського РВ ДВС були витребувані матеріали виконавчого провадження № 61511826, відкритого на виконання постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 р., яку органом ДВС було виконано, проте, саму постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 р. у повному обсязі надано не було. У зв`язку з цим ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 р. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зобов`язано надати суду постанову № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також матеріали перевірки, на підставі яких була прийнята вказана постанова. Однак, ухвала суду залишилась без виконання.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання повторно не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути спір на підставі наданих відповідачами відзивів.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ПП "Фірма "АІС" задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Установлено, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС перебувало виконавче провадження № 61511826 з примусового виконання постанови ДАБІ України № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 про стягнення ПП "Фірма "АІС" штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 30 105,00 грн. Зазначене вище виконавче провадження було відкрите 11.03.2020 року постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, що надійшла до органу ДВС 10.03.2020 р. Копію вказаної постанови було направлено боржнику - для виконання та стягувачу - до відома, про що свідчить супровідний лист від 11.03.2020 р., наявний в матеріалах виконавчого провадження. Також державним виконавцем були направлені запити до відповідних органів з метою встановлення майнового стану боржника.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 6, 7 ч. 1 статті 3 вказаного Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Оскільки в самостійному порядку виконавчий документ боржник не виконав, будь-яких пояснень з приводу неможливості виконання рішення про стягнення штрафу, а також декларацію про свої доходи та майно органу ДВС не надав, 30.03.2020 р. постановою державного виконавця був накладений арешт на грошові кошти, що містились на рахунку позивача в АТ «Укрсиббанк», який був виявлений під час проведених виконавчих дій.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно зі ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження № 61511826, грошові кошти в сумі 33 310,80 грн. (з урахуванням виконавчого збору та витрат на виконавче провадження) 08.05.2020 р. були стягнуті з рахунка позивача та зараховані на рахунок відповідача-1 № НОМЕР_1 на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 47 вказаного Закону грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Матеріали справи свідчать, що 14.05.2020 р. орган ДВС надав платіжні доручення на перерахування коштів за наступними реквізитами:

- 30 105,00 грн. - р/р №UA0026011; отримувач - УДКСУ у Шевченківському районі (код за ЄДРПОУ - 37995466) - КЕКД 21081100;

- 3010,50 грн. - p/p№UA0026011; отримувач - УДКСУ у Шевченківському районі (код за ЄДРПОУ-37995466) - КЕКД 2270000;

- 195,30 грн. - р/р №UA1113571; отримувач- ЦМРУ Міністерства юстиції (м. Київ) (код за ЄДРПОУ - 43315602) (69,00 грн. та 126,30 грн.),

що були оплачені Управлінням Державної казначейської служби України у Шевченківському району м. Києва 15.05.2020 р.

Також судом встановлено, що 13.05.2020 р. постановами державного виконавця був знятий арешт з усіх рахунків боржника та закінчено виконавче провадження № 61511826 у зв`язку зі сплатою суми боргу, виконавчого провадження та витрат на проведення виконавчих дій в загальному розмірі 33 310, 80 грн.

Стягнення зазначених коштів позивач вважає незаконним, посилаючись на те, що постанови ДАБІ України № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 про стягнення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 30 105,00 грн. не стосувалась ПП "Фірма "АІС", а була прийнята стосовно ТОВ "Черноморка на Гончара".

Розглянувши такі доводи позивача, суд їх відхиляє та зазначає, що, дійсно, у постанові Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 про стягнення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності міститься описка у назві юридичної особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності: замість ПП "Фірма "АІС" зазначено іншу - ТОВ "Черноморка на Гончара". У той же час, з ідентифікаційного коду особи-порушника (19129274), її юридичної адреси та даних керівника, зазначених у цій постанові, вбачається, що штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності був накладений саме на Приватне підприємство "Фірма "АІС", що також підтверджується відомостями з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, судом з`ясовано, що 29.03.2019 р. Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Близнюк Л.Л. було проведено позапланову перевірку "Реконструкція нежитлових приміщень підвалу та приміщення першого поверху ресторану "Черноморка на Гончара" на вул. Олеся Гончара, 15/3, за результатами якої складено акт перевірки від 29.03.2019 р. № б/н. Вказаним актом встановлено порушення вимог:

- ч.1 ст. 34, ч.1 ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт;

- ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461 - після виконання будівельних робіт приміщення експлуатуються без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку;

- п. 5.3.3. ДБН Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005 витяжна вентиляція проведена неправильно, з порушеннями.

На підставі вищевказаних результатів перевірки Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві винесено припис № б/н від 29.03.2019 р., яким: заборонено з 29.03.2019 р. експлуатацію нежитлових приміщень першого та підвального поверху в літ. А ресторану "Черноморка на Гончара" на вул. Олеся Гончара 15/3 у Шевченківському районі м. Києва до усунення виявлених порушень; у термін до 29.05.2019 р. усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, а також відносно власника - ПП "Фірма-АІС", складено два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2019 р. № б/н із фіксуванням суті правопорушення та повідомленням про розгляд справи про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

09.04.2019 р. на підставі вказаних документів на підприємство ПП "Фірма - АІС" винесено постанову № 58/19/10/26-13/0904/02/5, якою накладено штраф на суму 1 728 900 грн., та постанову № 59/19/10/26-14/0904/02/5, якою накладено штраф на суму 1 728 900 грн.

Зазначені обставини були встановлені рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2020р. у справі № 640/6300/19 за позовом Приватного підприємства "Фірма-АІС" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві, Головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного та ринкового нагляду Департаменту державно архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві Близнюка Л.Л., третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Черноморка на Гончара» , яке набрало законної сили. Цим же рішенням вказаний позов було задоволено:

- визнано протиправними дії Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Близнюка Л. Л. щодо складання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29. 03.2019 р. та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29. 03.2019 р;

- визнано протиправними дії Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Близнюка Л. Л. щодо складання постанови про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.04.2019 р. № 58/19/10/26-13/0904/02/5:

- скасовано постанову про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.04.2019 р. № 58/19/10/26-13/0904/02/5;

- визнано протиправними дії Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Близнюка Л. Л., щодо складання постанови про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.04.2019 р. № 599/19/10/26-13/0904/02/5;

- скасовано постанову про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.04.2019 р. № 599/19/10/26-13/0904/02/5.

Також з матеріалів даної справи вбачається, що ПП "Фірма-АІС" були оскаржені дії головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві Близнюка Л.Л. та постанова про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.07.2019 № 116/19/10/26-18/0207/02/5 у справі Окружного адміністративного суду м. Києва № 640/15637/19, провадження у якій було зупинене до розгляду іншої справи ухвалою від 02.09.2019 р.

Отже, господарським судом встановлено, що постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві від 09.04.2019 р. № 58/19/10/26-13/0904/02/5 та № 59/19/10/26-14/0904/02/5, а також № 116/19/10/26-18/0207/02/5 від 02.07.2019 р., винесені на підставі акту позапланової перевірки "Реконструкція нежитлових приміщень підвалу та приміщення першого поверху ресторану "Черноморка на Гончара" на вул. Олеся Гончара, 15/3" від 29.03.2019 р. № б/н, були оскаржені до адміністративного суду.

У той же час, постанова ДАБІ України № 117/19/10/26-17/0207/02/5 від 02.07.2019 про стягнення ПП "Фірма "АІС" штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 30 105,00 грн. (яка є предметом розгляду даної справи), що також була винесена за результатами вищевказаної перевірки, позивачем не оскаржена та у встановленому законом порядку судом не скасована, а тому, як вже зазначалось, вона є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню у разі невиконання її боржником у самостійному порядку.

Стосовно доводів позивача про те, що виконавче провадження мало бути закритим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із припиненням Державної архітектурно-будівельної інспекції, що свідчить про ліквідацію стягувача, то суд вважає такі доводи необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Ліквідація юридичної особи, як один із видів її припинення, передбачає проведення відповідної встановленої процедури та характеризується деякими особливостями. Так, зокрема, за змістом ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи.

Згідно зі ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи (ст. 111 ЦК України).

До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає податковим органам, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання податковим органам.

Як встановлено судом, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 р. № 218 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» вирішено ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію, утворити Державну сервісну службу містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій, а також установлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція продовжує здійснювати повноваження та функції до завершення здійснення заходів з утворення Державної сервісної служби містобудування.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна архітектурно-будівельна інспекція перебуває в стані припинення за рішенням засновника, призначено ліквідаційну комісію, про що 20.03.2020 р. був внесений відповідний запис.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Водночас суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За таких обставин, враховуючи, що запис про припинення Державної архітектурно-будівельної інспекції до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено не було і позивач вказаної обставини не спростував, затвердженого ліквідаційного балансу не надав, суд прийшов до висновку, що Державна архітектурно-будівельна інспекція продовжує здійснювати повноваження та функції до завершення здійснення заходів з утворення Державної сервісної служби містобудування. Відтак, підстав для закриття виконавчого провадження, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», не виникло, та, відповідно, Державна архітектурно-будівельна інспекція вважається стягувачем у виконавчому провадженні № 61511826 і має право на примусове виконання своєї постанови про накладення штрафу.

Окремо суд зазначає про неправомірність вимог позивача щодо стягнення коштів з Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (відповідно до його остаточної редакції позову).

Згідно з п 8.3 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 29.01.2013р. № 43 (далі - Порядок) органи казначейства при веденні бухгалтерського обліку операцій з виконання державного бюджету за доходами та іншими надходженнями забезпечують облік усіх операцій з виконання державного бюджету відповідно до Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на поточний рік (доходи загального фонду, доходи спеціального фонду, доходи, які розподіляються між загальним та спеціальним фондами, доходи, що розподіляються між державним та місцевими бюджетами, надходження, тимчасово віднесені на доходи державного бюджету, надходження від повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів до загального та спеціального фондів державного бюджету) в розрізі кодів бюджетної класифікації.

Перелік органів, які контролюють справляння надходжень бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації доходів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, йорів, платежів та інших доходів бюджету». Органи, що контролюють справляння находжень бюджету забезпечують відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного і місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Згідно з вищезазначеною постановою повноваження щодо здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету адміністративних штрафів та інших санкцій (код класифікації доходів бюджету - 21081100) та виконавчого збору (код класифікації доходів бюджету - 22070000) в розрізі платників покладено на Міністерство юстиції України.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 р. № 215, казначейство відповідно до покладених па нього завдань та в установленому законодавством порядку, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

У свою чергу, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі, залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, непі, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України та органи Державної митної служби України) подання подається до відповідно органу казначейства за формою, визначеною додатком 1 до Порядку № 787. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Стосовно витрат на проведення виконавчих дій (в сумі 195,30 грн), то пунктом 3 Глави II Порядку № 787 передбачається повернення коштів, помилково або надміру зарахованих на рахунки з обліку власних надходжень бюджетних установ і здійснюється на підставі платіжних доручень бюджетних установ - власників рахунків, поданих до органів казначейства за місцем обслуговування, у призначенні яких обов`язково зазначаються номер і дата документа, згідно з якими були зараховані такі кошти, та у межах наявних залишків бюджетних коштів на заповідних рахунках.

Виходячи з викладеного, стягнення коштів на користь позивача може здійснюватися лише виключно з рахунків, на які вони були зараховані, при цьому Головне управління ДКСУ не уособлює Державний бюджет України, а здійснює лише, відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України, його обслуговування згідно з наданими законом повноважень.

За таких обставин, зважаючи на те, що спірні правовідносини виникли виключно між позивачем та відповідачем-1 і предметом позову не є оскарження дій чи бездіяльності управління Держказначейства чи його посадових осіб, вимоги ПП "Фірма "АІС" про стягнення з ГУ ДКСУ незаконно отриманих коштів є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

У разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору за правилами ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства "Фірма "АІС" до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення 33 310,80 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 3 грудня 2020 року.

Повне судове рішення складене 8 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.