ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Справа № 915/2258/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Ткаченко О.В.,

за участю секретаря Сулейманової С.М.,

за участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився,

Від відповідача 1: не з`явився.

Від відповідача 2: не з`явився.

У судовому засіданні приймає участь прокурор Яценко В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/2258/19

За позовом Заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, пров. Костенка, 2),

в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (54034, м. Миколаїв, пр. Миру, 34)

до відповідача-1: Сухоєланецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради (56660, Миколаївська обл., Новоодеський район, с. Сухий Єланець, вул. ім. Каганова, 19),

до відповідача-2: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" (56660, Миколаївська обл., Новоодеський район, с. Сухий Єланець, вул. ім. Каганова, 37)

про: визнання недійсним договору про співробітництво та повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

СУТЬ СПОРУ: 08.11.2019р. Заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області до Сухоєланецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради та сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" про визнання недійсним договору про спільну діяльність, укладеного між співвідповідачами та повернення земельних ділянок.

Як на підстави позову прокурор посилається на приписи статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 203, 215, 235, 319, 837, 901, 1212 Цивільного кодексу України, статей 93, 152 Земельного кодексу України, статей 8 Закону України "Про оренду землі" та обґрунтовує позовні вимоги тим, що спірний договір укладено з порушенням вимог законодавства, з метою приховання іншого правочину - договору суборенди землі. Оскільки під час укладення спірного договору сторонами не був дотриманий встановлений нормами земельного законодавства особливий порядок передачі земельної ділянки державної форми власності в суборенду у зв`язку з чим, на думку прокурора, є підстави для визнання його недійсним відповідно до ст.ст. 215, 203 ЦК України та повернення землі навчальному закладу згідно приписів ст. 1212 ЦК України. Органом, який на даний час розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території області є Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яке має право звернутись до суду за захистом порушеного права. Проте наявні порушення вимог земельного законодавства органом контролю ігноруються, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку органу державної влади щодо захисту ним інтересів держави та є підставою для подання позову прокурором в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2258/19 та визначено головуючим у справі суддю Ткаченка О.В.

Ухвалою суду від 11.11.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "12" грудня 2019 року о 10-00.

04.12.2019 від позивача у справі надійшли пояснення, за змістом яких він підтримує позовні вимоги прокурора у повному обсязі.

Також 04.12.2019 до господарського суду надійшов відзив відповідача - СВК "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро", згідно якого він вказує, що між ним та Сухоєланецькою ЗОШ укладено саме договір про співробітництво, а не про спільну діяльність, як вказує прокурор, а тому оспорюваний договір не повинен перебувати на обліку в органах ДФС. Твердження прокурора, що договір про співробітництво укладено відповідачами з метою приховання іншого правочину - договору суборенди землі, й відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України є удаваним, не підтверджено належними доказами; відповідачем-1 не передавались відповідачу-2 зазначені земельні ділянки, а волевиявлення сторін при укладанні оспорюваного правочину було направлене на настання наслідків, передбачених договором.

Ухвалою суду від 12.12.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 21 січня 2020 року о 10:30.

18.12.2019 від відповідача 1 - Сухоєланецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради надійшов відзив, за змістом якого відповідач вказуючи, що фактично волевиявлення сторін при укладенні оспорюваного правочину було направлене на настання передбачених договором наслідків та земельні ділянки відповідачу-2 не передавались, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.12.2012 Вознесенською місцевою прокуратурою подано відповіді на відзив за вих№ 34/43256 вих.19 та за вих.№ 34/43257 вих.19.

Від відповідача 2 - СВК "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" 15.01.2020 до господарського суду надійшли заперечення на відзив.

Ухвалою суду від 21.01.2020 провадження у даній справі було зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвалою суду від 11.09.2020 провадження у справі було поновлено, підготовче засідання у справі призначено на 01 жовтня 2020 року о 10:30.

Ухвалою суду від 01.10.2020 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні 20 жовтня 2020 року о 10:00.

Ухвалою суду від 20.10.2020 розгляд справи по суті відкладено у судовому засіданні 17 листопада 2020 року о 10:00.

02.11.2020 від відповідача-2 до суду надійшла заява, згідно якої повідомлено, що спірний договір про співробітництво від 02.01.2019 діяв до 23.06.2020, після припинення договірних відносин будь-які роботи та надання послуг, пов`язаних з обробкою земельних ділянок площею 50 га з кадастровим номером :04:000:0536 і площею 9,0137 га з кадастровим номером :03:000:0242 відповідачем-2 не здійснюється.

17.11.2020 від прокуратури до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про повернення земельних ділянок та про повернення судового збору. В обґрунтування поданого клопотання прокуратура посилається на інформацію відповідача-1 від 27.10.2020 та на інформацію Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району від 28.09.2020, що на даний час спірні земельні ділянки площею 50 га з кадастровим номером :04:000:0536 і площею 9,0137 га з кадастровим номером :03:000:0242 перебувають у володінні Сухоєланецької ЗОШ І-ІІІ ступенів.

У судовому засіданні 17.11.2020 прокурором було заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 904/8549/17.

У судовому засіданні 17.11.2020 було оголошено перерву до 24.11.2020 о 13:30.

23.11.2020 від відповідача-2 до суду надійшли заперечення, за змістом яких відповідач-2 вказує, що обставини, викладені у справі № 904/8549/17, не можна вважати спором у подібних відносинах, оскільки з вказаної постанови вбачається, що позовною вимогою було визнання недійсним договору про спільну діяльність між товариством і загальноосвітньою школою. У даній справі вимоги стосуються договору про співробітництво, а земельні ділянки не вибували з користування відповідача-1, оскільки відсутні акти приймання-передачі.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні 24.11.2020 прокурор позовні вимоги підтримав в частині визнання недійсним договору про співробітництво, укладеного між співвідповідачами, в частині ж вимог про повернення земельних ділянок просив закрити провадження у справі.

Решта учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористались, їх явка у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

24.11.2020 на підставі ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення і вступну та резолютивну частини ухвали про повернення Миколаївській обласній прокуратурі судового збору у розмірі 21568,75 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши всі наявні докази, суд приходить до такого.

08.12.2010 між Новоодеською районною державною адміністрацією Миколаївської області та Сухоєланецькою ЗОШ укладено договір оренди землі №626 (далі - договір оренди), який зареєстровано у Новоодеському відділі Миколаївської філії ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.06.2011 за №00063.

Відповідно до умов договору Сухоєланецькій ЗОШ передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0536) загальною площею 50 га ріллі для ведення підсобного сільського господарства на строк 10 років.

Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Новоодеському районі від 30.05.2019 земельна ділянка, яка перебуває у оренді Сухоєланецької ЗОШ відноситися до земель державної власності сільськогосподарського призначення та має цільове призначення для ведення підсобного господарства. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019 із урахуванням коефіцієнтів індексації становить складає 1 275 620,26 грн.

06.10.2011 року між Новоодеською районною державною адміністрацією Миколаївської області та Сухоєланецькою ЗОШ укладено договір оренди землі (далі - договір оренди), який зареєстровано у Новоодеському відділі Миколаївської філії ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.03.2012 за №02124.

Відповідно до умов вказаного договору Сухоєланецькій ЗОШ передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0242) загальною площею 9,014 га ріллі для дослідних і навчальних цілей на строк 10 років.

Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Новоодеському районі від 30.05.2019 земельна ділянка, яка перебуває у оренді Сухоєланецької ЗОШ відноситися до земель державної власності сільськогосподарського призначення та має цільове призначення для дослідних і навчальних цілей. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019 із урахуванням коефіцієнтів індексації становить складає 162 296,77 грн.

В подальшому 02.01.2019 між Сухоєланецькою ЗОШ та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма «Миг-Сервіс-Агро» (далі - СВК) укладено договір про співробітництво (далі - Договір) щодо земельних ділянок (кадастровий номер :04:000:0536, :03:000:0242) загальною площею 59,014 га розташованих в межах території Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району.

Згідно п.1.1 Предметом договору є зобов`язання сторін спільно діяти шляхом об`єднання майна, надання прав його володіння і використання та зусиль спільно діяти у сфері сільськогосподарського виробництва на земельній ділянці загальною площею 59,014 га, у т.ч. 59,014 га ріллі, яка надана навчальному закладу у користування, для виконання робіт й надання послуг по досягненню мети - одержання високого урожаю, при дотриманні державних стандартів, норм і правил, екологічної безпеки землекористування та забезпечення родючості ґрунту.

Згідно п.5 Договору, договір вступає в силу з дати його підписання і діє до 23.06.2020.

За умовами Договору про співробітництво (п. 2.1.) сторони зобов`язались обмінюватись наявною у їх розпорядженні інформацією з аспектів взаємного інтересу, вживати необхідних заходжів для забезпечення ефективності мети договору (п.п. 2.1.1.), у випадку необхідності здійснювати взаємне кредитування та фінансування на безвідсотковій та безоплатній основі (п.п. 2.1.2.), виконувати спільні замовлення та замовлення один одного на пріоритетній, пільговій основі (п.п. 2.1.3.), погоджувати кульутри для вирощування, порядок, термін, етапи та інші умови співпраці (п.п. 2.1.4.).

Також, п. п. 2.2.1 Договору визначено, що Сухоєланецька ЗОШ зобов`язується надавати допомогу в обробітку та догляді за сільськогосподарськими культурами, що вирощуються на даній земельній ділянці.

У відповідності до п.п. 2.3.2 Договору СВК «Агрофірма «Миг-Сервіс-Агро» зобов`язувалось вживати заходи по найму персоналу для обробітку й виконання робіт, надання послуг по вирощуванню врожаю сільгоспкультур на земельній ділянці.

Порядок розподілу результатівспівпраці між сторонами передбачений п.п. 3.1.1, 3.2. Договору, відповідно до яких СВК «Агрофірма «Миг-Сервіс-Агро» реалізує сільгосппродукцію та здійснює розрахунок із Сухоєланецькою ЗОШ як в грошовій так і в натуральній формі (товари та послуги). Кожна зі сторін має право вільно розпоряджатись своєю часткою (доходом), що надійшла в розпорядження від фактичного розподілу результатів співпраці.

При цьому умовами п.п. 2.3.3. Договору одним з обов`язків СВК «Агрофірма «Миг-Сервіс-Агро» визначено перераховувати Сухоєланецькій ЗОШ грошові кошти:

- в розмірі 43137,51 грн рівними частинами 3594,79 грн щомісяця

- в розмірі 86275,02 грн рівними частинами: 43137,51 грн до 01 червня 2019; в розмірі 43137,51 грн до 01 жовтня 2019 року але не пізніше 30 листопада 2019 року.

Предметом спору є визнання недійсним договору про співробітництво.

Відповідно до преамбули договору, сторони уклали спірний договір керуючись ст.ст. 24, 6, 11-14, 509, 526, 532, 626-629, 837, 901-903 ЦК України та ст.ст.2, 3, 6, 39, 42-44, 174, 179, 180 ГК України.

Таким чином, укладаючи Договір про співробітництво сторони керувались загальними положеннями цивільного та господарського законодавства, які регламентують виконання зобов`язань за договорами про надання послуг (ст.ст.901-903 ЦК України) та підряду (ст. 837 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).

Прокурор вважає, що умови п.п. 1.1. Договору, які визначають предмет договору як «зобов`язання сторін спільно діяти шляхом об`єднання майна, надання прав його володіння і використання та зусиль спільно діяти у сфері сільськогосподарського виробництва на земельній ділянці» кореспондуються з загальними положеннями про спільну діяльність.

Зокрема, відповідно до положень глави 77 ЦК України, основними елементами договору про спільну діяльність є об`єднання вкладів учасників (майна, майнових прав тощо) для здійснення спільної діяльності і такі частки мають бути визначеними, обов`язки сторін у таких правовідносинах не мають зустрічного характеру, а кожен учасник діє не для досягнення власних цілей, а у загальному інтересі. Сторони отримують блага в результаті спільної діяльності, а не від іншої сторони за договором, спільна діяльність учасників чітко скоординована.

У відзиві на позов СВК «Агрофірма «Миг - Сервіс - Агро» зазначено, що оспорюваний правочин не є договором про спільну діяльність у розумінні глави 77 ЦК України. Оскільки у ньому містяться елементи різних угод, що не суперечить ч. 2 ст. 628 ЦК України, відповідач - 2 наполягає, що сторонами укладено змішаний договір.

Як зазначає прокурор, вказаний договір про співробітництво від 02.01.2019 є удаваним та містить ознаки іншого правочину - договору суборенди земельної ділянки, оскільки, він відповідає вимогам ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в частині визначення істотних умов договору оренди землі. Зокрема, в договорі визначено об`єкт оренди (місце розташування земельної ділянки), строк дії договору та відомості про орендну плату із зазначенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення. Водночас, спірний договір укладено за відсутності письмової згоди орендодавця. Державна реєстрація правочину не проводилась. Таким чином, сторонами не дотримано особливий порядок передачі земельної ділянки державної форми власності в суборенду у зв`язку з чим, прокурор вважає наявними підстави для визнання його недійсним відповідно до ст.ст.215, 203 ЦК України. При цьому прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яким впродовж тривалого часу (з моменту укладення оскаржуваного договору) не вживаються заходи щодо вказаних порушень.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено вище, відповідно до преамбули договору, сторони уклали спірний договір керуючись ст.ст. 24, 6, 11-14, 509, 526, 532, 626-629, 837, 901-903 ЦК України та ст.ст.2, 3, 6, 39, 42-44, 174, 179, 180 ГК України.

Таким чином, укладаючи Договір про співробітництво сторони керувались загальними положеннями цивільного та господарського законодавства, які регламентують виконання зобов`язань за договорами про надання послуг (ст.ст.901-903 ЦК України) та підряду (ст. 837 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок підрядника виконати певну роботу, а замовника прийняти та оплати її.

Частинами 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Таким чином, згідно з договором підряду підрядником створюється або нова індивідуально визначена річ або досягається конкретний матеріальний корисний результат відносно індивідуально-визначеної речі (покращення її якості, зміна властивостей, кольору, форми, тощо).

При цьому, створена річ або досягнений результат передаються підрядником замовнику, який у свою чергу, приймає та оплачує результат.

Як вбачається зі спірного змішаного договору, він не містить жодних положень стосовно порядку складання та підписання актів виконаних робіт та обов`язку замовника здійснити оплату, крім того, договором не встановлено строків виконання робіт.

За договором про надання послуг, відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Проте, оспорюваним правочином не визначено замовника та підрядника/виконавця робіт, його умови не містять чіткого переліку послуг або робіт, які СВК «Агрофірма «Миг - Сервіс - Агро» надає Сухоєланецькій ЗОШ. Також відсутні положення (зобов`язання) щодо строків їх виконання/надання, ціни робіт/послуг, порядку прийняття робіт, оплати тощо.

Зі змісту спірного правочину вбачається, що відповідач-2 здійснює послуги з вирощування врожаю сільгоспкультур та при цьому сплачує відповідачу-1 кошти. В той же час у відповідача-1 немає жодних зобов`язань щодо сплати коштів СВК «Агрофірма «Миг - Сервіс - Агро» за такі послуги (або роботи), що суперечить вимогам ст.ст. 837, 901 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що за виконання роботи/надані послуги кошти сплачує саме замовник.

Так, п. 2.3.3. договору передбачено, що для здійснення спільних проектів (яких саме угодою не визначено) СВК «Агрофірма «Мит - Сервіс - Агро» перераховує Сухоєланецькій ЗОШ кошти в розмірі 43 137,51 грн. (рівними частими щомісячно по 3594,79 грн.) та 86275,02 грн. (двічі на рік рівними частинами по 43137,51 грн. з визначенням строків). Загальна сума коштів, що повинен перерахувати відповідач-2 на рахунок школи становить 129412,53 грн. (43 137,51 +86 275,02).

Як свідчать матеріали справи, 02.01.2019 керівництво СВК «Миг - Сервіс -Агро» звернулось до директора Сухоєланецької ЗОШ з письмовою пропозицією щодо укладення на 2019 рік договору про співробітництво на земельній ділянці площею 59,014 га з метою отримання врожаю на взаємовигідних умовах. Згідно листа, СВК «Миг - Сервіс - Агро» запропонувало навчальному закладу встановити відшкодування за використання земельної ділянки у сумі 129 412,53 грн., що становить 9% від нормативно-грошової оцінки землі, яка встановлена на 2019 рік. (а.с. 61)

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Водночас, урахування нормативно-грошової оцінки земельної ділянки передбачено ст. 288.5 Податкового кодексу України та здійснюється під час розрахунку орендної плати при укладенні договору оренди землі.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку, що фактично товариством проведено розрахунок з Сухоєланецькою ЗОШ за використання земельної ділянки, а тому є всі підстави стверджувати, що вказані розрахунки проведено за аналогією обчислення орендної плати за землю.

За умовами п. 3.1.1 Договору, вироблена сільгосппродукція реалізовується СВК, який у подальшому здійснює розрахунок з навчальним закладом. При цьому, відповідно до п.3.2 правочину, кожна із сторін має право вільно розпоряджатися своєю часткою (доходом) що надійшла їм в розпорядження від фактичного розподілу результатів співпраці.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації директора Сухоєланецької ЗОШ від 08.10.2019, засоби виробництва (за їх відсутності), трудові та фінансові ресурси закладу до виконання договору не залучались, навчальними планами заняття учнів із застосуванням спірних земельних ділянок не передбачено, можливість залучати педагогів до виконання сільськогосподарських робіт колективним трудовим договором не визначено.

Як свідчать надані перебіги виконання робіт, протягом 2019 року відповідач-2 звітував перед відповідачем-1 про проведені роботи по вирощуванню сільськогосподарських культур. (а.с. 62-64)

При цьому суд відзначає, що в даному випадку відсутність підписаних відповідачами актів приймання-передачі земельних ділянок не спростовує факти виконання сільськогосподарських робіт (одноособово СВК «Миг - Сервіс - Агро» або із залученням ) з метою отримання врожаю та одноособового розпорядження ним (згідно п. 3.1.1 Договору) на земельних ділянках площею 50 га з кадастровим номером :04:000:0536 і площею 9,0137 га з кадастровим номером :03:000:0242, що фізично неможливо без фактичного користування цими ділянками.

Відсутність у договорі умов щодо індексації орендної плати, способу та умов розрахунків, порядку її перегляду, відповідальності за її несплату, нескладення сторонами акту прийому-передачі спірних земельних ділянок є тим способом, завдяки якому відповідачами досягнута прихована мета - передача земельної ділянки у користування. Указане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеного у постановах від 17.01.2019 по справі №923/241/18, від 10.05.2018 у справі №924/263/17.

Приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Таким чином, суд доходить до висновку, що Договір про співробітництво укладено відповідачами з метою приховання іншого правочину - договору суборенди землі, а отже він, відповідно до ч. 1 ст.235 ЦК України, є удаваним.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, зазначено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Аналогічна правова позиція висловлена у п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

Статтею 8 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Частиною 6 ст.93 Земельного кодексу України визначено, що орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

У відповідності до п. 24 договору оренди землі № 626 від 08.12.2010 та п. 24 договору оренди землі від 06.10.2011 орендована земельна ділянка або її частина може передаватись орендарем у суборенду без зміни її цільового призначення за письмовою згодою орендодавця.

Проте при укладенні Договору про співробітництво від 02.01.2019, який фактично є договором суборенди землі, згода від Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області відповідачем-1 не отримувалась. (а.с. 59)

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Передача права користування земельною ділянкою іншій особі оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація Договору про співробітництво від 02.01.2019 не проводилась, що не заперечується учасниками справи.

Таким чином, сторонами не дотримано встановлений нормами земельного законодавства порядок щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для визнання договору про співробітництво від 02.01.2019 недійсним.

17.11.2020 від прокуратури до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про повернення земельних ділянок та про повернення судового збору. В обґрунтування поданого клопотання прокуратура посилається на інформацію відповідача-1 від 27.10.2020 та на інформацію Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району від 28.09.2020, що на даний час спірні земельні ділянки площею 50 га з кадастровим номером :04:000:0536 і площею 9,0137 га з кадастровим номером :03:000:0242 перебувають у володінні Сухоєланецької ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Згідно п.5 Договору, строк його дії визначений до 23.06.2020.

Як свідчать наявні в матеріалах справи листи-відповіді Сухоєланецької ЗОШ та Сухоєланецької сільської ради (а.с. 215, 216) земельні ділянки площею 50 га з кадастровим номером :04:000:0536 і площею 9,0137 га з кадастровим номером :03:000:0242 знаходяться в користуванні Сухоєланецької ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Прокурор у судовому засіданні 24.11.2020 підтримав клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо повернення земельних ділянок.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відсутність предмету спору в частині вимог щодо зобов`язання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" повернути Сухоєланецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0436) площею 50 га та земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0242) площею 9,014 га, що розташовані в межах Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області..

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Підстави звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави обґрунтовано наступним.

Статтею 131 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, у зв`язку із чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підстав позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Згідно ст. 14 Конституції України та ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 2 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

З контексту викладеного вище рішення Конституційного суду України, враховуючи положення чинного законодавства, вбачається, що прокурором прояв порушення інтересів держави визначається самостійно з урахуванням публічного інтересу. Держава зацікавлена у дотриманні процедур набуття прав на землю, так само як і у дотриманні норм чинного законодавства. Додержання вимог закону не може не являти публічного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване па забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості у набутті і реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин.

Законність відчуження прав на землю та її раціональне використання становлять посилений суспільний інтерес. Додержання законності при набутті прав користування земельними ділянками є невід`ємними складовими земельної реформи. Протидія незаконному заволодінню правами на землі державної власності має важливе значення для економіки та безпеки держави.

Надання земель державної форми власності за відсутності відповідного погодження орендодавця та зареєстрованого договору суборенди землі призводить до необлікованого використання земель. Наведене, у свою чергу, сприяє тінізації аграрного сектору економіки та втраті з боку держави загалом контролю над процесами оренди земельних угідь і виробництва сільгосппродукції в країні, може негативно позначитись на родючості землі.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що прокурор, звертаючись до суду з позовною заявою в інтересах держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким не здійснюється або неналежним чином здійснюється захист цих інтересів.

Згідно зі ст. 15 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, встановлено, що вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, органом, який на даний час розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території області є Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

За приписами ст. ст. 15, 16, 17, 319, 386 ЦК України власник має право володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном та захищати свої порушені права, в тому числі у судовому порядку.

Враховуючи викладене, Головне управління Держгеокадастру в області має право звернутись до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель сільськогосподарського призначення.

Вознесенською місцевою прокуратурою 07.06.2018 та 24.07.2019 на адресу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області скеровано листи про порушення вимог земельного законодавства при використанні земель, які надані в користування Сухоєланецькій ЗОШ.

Проте, у відповідях ГУ Держгеокадастру в області вказано про відсутність порушень саме земельного законодавства при укладенні спірного договору та необхідності вжиття збоку Головного управління заходів до усунення вищевказаних порушень і повернення спірної земельної ділянки.

Зазначене свідчить про усвідомлену пасивну поведінку органу державної влади, не здійснення ним захисту інтересів держави та є підставою для пред`явлення цього позову прокурором в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області.

Керуючись наведеними міркуваннями, господарський суд погоджується з твердженнями прокурора.

З огляду на викладене суд вважає необхідним задовольнити позов в частині визнання недійсним договору про співробітництво від 02.01.2019 та закрити провадження у справі в частині вимог щодо зобов`язання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" повернути Сухоєланецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0436) площею 50 га та земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0242) площею 9,014 га, що розташовані в межах Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

У відповідності до ст. 129 ГПК України сплачений прокуратурою при поданні позову судовий збір у розмірі 1921 грн за немайнову вимогу підлягає покладенню на відповідачів порівну.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. ст.ст. 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236, 238, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір про співробітництво від 02.01.2019, укладений між Сухоєланецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради () та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" ().

3. Закрити провадження в частині вимог щодо зобов`язання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" повернути Сухоєланецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0436) площею 50 га та земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0242) площею 9,014 га, що розташовані в межах Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

4. Стягнути з Сухоєланецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради (56660, Миколаївська обл., Новоодеський район, с. Сухий Єланець, вул. ім. Каганова, 19, ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA0000340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору за подачу позову у розмірі 960,50 грн.

5. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Миг-Сервіс-Агро" (56660, Миколаївська обл., Новоодеський район, с. Сухий Єланець, вул. ім. Каганова, 37, ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA0000340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору за подачу позову у розмірі 960,50 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.12.2020.

Суддя О.В. Ткаченко