ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № Б-23/75-02 (922/3148/20)

Господарський суд Харківської області у складі: судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

та за участю:

від позивача : адвокат Шипенко М.С. (за довіреністю № 33-07-56 від 19.12.2019, свідоцтво № 5452 від 27.03.2019);

від відповідача - адвокат Ващенко Т.Д. (довіреність від 26.12.2019 № 40-6218/79, свідоцтво ДМ № 4962 від 31.01.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" с. Подвірки
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ -5", в якій він просить суд: стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська,11 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, сел. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, ) грошові кошти у сумі 19 570 676,35 грн, з яких: пеня у сумі 15 189 272,42 грн (за період з 26.02.2020 по 31.08.2020), 3% річних у сумі 3 030 714,67 грн (за період з 26.02.2020 по 31.08.2020), інфляційні втрати у сумі 1 350 689,26 грн (за період березень 2020- серпень 2020) та суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням КП "Харківські теплові мережі" взятих на себе за договором № 677-ТЕ купівлі-продажу теплової енергії, яка поставляється для потреб населення, зобов`язань.

Так, позивач зазначає, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за отриману теплову енергію, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.09.2020 визначено наступний склад суду для розгляду даної справи : головуючий (суддя-доповідач) суддя Усатий В.О.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи вищевикладене, позов ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" до КП "Харківські теплові мережі" підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.10.2020, крім іншого, позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 27.10.2020.

13.10.2020 від відповідача надійшов відзив (вх.23847) на позовну заяву, в якому він повідомляє суду про те, що позовні вимоги позивача, викладені у позовній заяві щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за Договором № 677-ТЕ від 24.12.2019 визнає повністю. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат просить застосувати положення ч. 1 статті 130 ГПК України.

Разом з цим, відповідачем у відзиві викладено клопотання, в якому просить суд зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 50%.

Від позивача надійшла відповідь (вх. 24540 від 21.10.2020) на відзив, в якій виклав заперечення щодо клопотання відповідача щодо зменшення пені. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та відмовити у задоволенні клопотання про зменшення пені.

Ухвалою від 27.10.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 25.11.2020.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що завдання підготовчого засідання виконано, то в судовому засіданні 25.11.2020 за клопотанням відповідача та відсутності заперечень з боку позивача, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача повідомив про те, що визнає вимоги в повному обсязі про що, ще під час підготовчого провадження повідомив суд у поданому відзиві на позовну заяву. Заявив клопотання, в якому просить зменшити заявлений до стягнення розмір пені.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про зменшення пені.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

24.12.2019 між ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" та КП "Харківські теплові мережі" укладено Договір № 677-ТЕ купівлі-продажу теплової енергії для постачання для потреб населення, відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" зобов`язався передати у власність КП "Харківські теплові мережі" у 2020 році теплову енергію, а КП "Харківські теплові мережі" зобов`язався прийняти та оплатити теплове енергію на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 4.3, 4.4 договору на підставі акта розподілу теплової енергії, виробленої ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", до 8го числа місяця, наступного за звітним, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" оформлює та надає КП "Харківські теплові мережі окремий акт приймання передачі теплової енергії для категорії "населення" із зазначенням її кількості та вартості, один оформлений зі своєї сторони примірник якого, КП "Харківські теплові мережі" повертає ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" не пізніше 10го числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п. 7.2 Договору КП "Харківські теплові мережі" зобов`язаний прийняти та оплатити зафіксований в Акті приймання - передачі обсяг теплової енергії за тарифом, зазначеним у п. 5.1 даного Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору на момент укладення даного Договору, згідно з постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1696, тариф на виробництво теплової енергії, що використовується для виробництва на надання населенню послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарачої води, встановлений у розмірі 902,66 грн за 1Гкал, крім того ПДВ 20%.

Відповідно до п. 5.1 Додаткової угоди № 2 до Договору від 18.03.2020 тариф на виробництво теплової енергії, що використовується для забезпечення послугами населення, становить 619,77 грн за 1Гкал та застосовується сторонами з 17.03.2020.

Згідно п.п. 6.1, 6.2 Договору оплата за отриману теплову енергію здійснюється КП "Харківські теплові мережі" шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки теплової енергії. Остаточний розрахунок за фактично передану в поточному місяці теплову енергію здійснюється Покупцем до 25 го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що Покупець (КП "Харківські теплові мережі") перераховує кошти на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Продавця (ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5") згідно з нормативами перерахування, затвердженими НКРЕКП в установленому порядку.

В разі, коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Покупця надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати отриманої теплової енергії, Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлену теплову енергію відповідно до п. 6.1 Договору за рахунок власних коштів.

Відповідно до п. 6.4 Договору за наявності заборгованості у Покупця за цим Договором Продавець зараховує кошти, які надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за теплову енергію, поставлену в минулі періоди за Договором, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості незалежно від призначення платежу.

Відповідно до п. 8.2 Договору в разі не оплати або неналежної оплати у строки, встановлені у п. 6.1 даного Договору, Покупець сплачує на користь Продавця, крім суми заборгованості, пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується КП "Харківські теплові мережі" ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (продавець) належним чином виконав взяті на себе за Договором обов`язки та в період з січня по липень 2020 року передав у власність КП "Харківські теплові мережі" теплову енергію в обсязі, що погоджений сторонами у договорі.

Натомість, КП "Харківські теплові мережі" не виконав взяті на себе за Договором обов`язки та розрахувався за отриману теплову енергію лише частково, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на 31.08.2020 становить розмір 219147672,28 грн.

Зважаючи на викладене ПрАТ "Харівська ТЕЦ-5" нараховані та заявлені до стягнення: пеня у сумі 15 189 272,42 грн за період з 26.02.2020 по 31.08.2020; 3% річних у сумі 3 030 714,67 грн за період з 26.02.2020 по 31.08.2020 та втрати від інфляції в розмірі 1 350 689,26 грн за період березень 2020 - серпень 2020.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам сторін, суд зазначає про наступне.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що розмір основної заборгованості КП "Харківські теплові мережі" перед ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" по зазначеному договору за вказаний вище період складає 219 147 672,28 грн та не заперечується відповідачем.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Перевіривши період заявлених до нарахування 3% відсотків, інфляційних втрат та пені, суд встановив, що періоди нарахування відповідають обставинам справи, розрахунок арифметично вірний та відповідає умовам договору та положенням закону.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованої та заявленої до стягнення пені на 50 %.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на важкий фінансовий стан підприємства, викликаний. зокрема, неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідністю тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво.

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

У частині третій статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Суд зазначає, що відповідно до статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суд вважає, що укладаючи з ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" договір купівлі-продажу, КП "Харківські теплові мережі" погодився зі всіма його умовами в тому числі усвідомлював наявність та обсяг відповідальності, тягар якої буде покладено на нього у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.

Крім того, суб`єкти господарювання займаються господарською діяльністю на власний ризик та розуміють, що результатами такої діяльності можуть бути не тільки прибуток, а й збитки.

При цьому, організація такої діяльності та її результати залежать від суб`єкта господарювання.

Суд враховує також баланс інтересів сторін при вирішення питання щодо зменшення розміру пені та зазначає про те, що ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" має відносини з іншими контрагентами. Отже, господарська діяльність позивача також залежить від інших контрагентів. Несвоєчасність розрахунків покупців за отриману теплову енергію зумовлює неотримання в обумовлені періоди грошових коштів на рахунки позивача, що також має і для позивача певні наслідки у відносинах за договорами з іншими контрагентами.

Тяжкий фінансовий стан підприємства не може бути підставою для звільнення повністю чи частково відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання та не є винятковим випадком, який є підставою для зменшення розміру пені.

Суд зазначає про те, що відповідачем не надано довідки про наявність (відсутність) грошових коштів на рахунках.

Посилання відповідача на ту обставину, що оплата за природний газ проводилася в порядку та на умовах, визначених Постановою КМУ від 18.06.2014 №217, судом не приймаються, з огляду на наступне.

Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, затверджений Постановою КМУ від 18.06.2014 №217, визначає виключно механізм розподілу коштів, які вже знаходяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання, і жодним чином не стосується договірних зобов`язань сторін в частині порядку та строків розрахунків між сторонами та ніяк не впливає на них.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №918/1395/18 та від 21.02.2018 у справі №910/16072/16.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що у нього взагалі були відсутні кошти на рахунках у банківських установах у період прострочення платежів, що дало б змогу вчасно розрахуватись із заборгованістю, яка виникла на виконання умов договору.

Суд доходить висновку про те, що порушення відповідачем умов договору є довготривалим та систематичним.

Також суд враховує те, що відповідач не звертався до позивача та не повідомляв про наявність обставин, які перешкоджають йому належним чином виконувати умови договору. Не звертався з пропозицією досудового врегулювання спору тощо.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючі свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджується наявність підстав для зменшення розміру пені, а тому суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті були повністю визнані позовні вимоги, суд вважає за можливе не покладати на відповідача, а повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 146780,08 грн. Інша частина судового збору за розгляд даної справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 129, 130, 169, 195, 232-235, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", с. Подвірки задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків, 61037, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки ) 19 570 676,35 грн, з яких :

- пеня 15 189 272,42 грн ( за період з 26.02.2020 по 31.08.2020);

- 3 % інфляційних у сумі 3 030 714,67 грн ( за період з 26.02.2020 по 31.08.2020);

- втрати від інфляції у розмірі 1 350 689,26 грн (за період березень 2020 - серпень 2020).

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків, 61037, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки ) 146 780,07 грн судового збору за звернення з позовом у даній справі.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 254-258 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "07" грудня 2020 р.

Суддя В.О. Усатий