ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про забезпечення позову

03 грудня 2020 року Справа № 923/253/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову, у справі

за позовом: Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" Британські Віргінські острови, номер компанії БВО 1464071,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс Енергія", с. Генічеська Гірка, Генічеський район, Херсонська область, ,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Херсон, ІПН НОМЕР_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1:

- ОСОБА_2 , м. Херсон,

- ОСОБА_3 , м. Херсон,

- ОСОБА_4 , м. Київ,

- ОСОБА_5 , м. Херсон,

про витребування частки статутного капіталу учасників товариства.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - не з`явився;

від 3-х осіб на стороні відповідача-1 - не з`явились.

в с т а н о в и в :

12 березня 2020 року Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД" звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс Енергія" та до ОСОБА_1 , в якій позивач просить витребувати з володіння ОСОБА_1 на користь КОМПАНІЇ "КОМБЕСТ СЕРВІСІЗ ЛТД" частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий Комплекс «Енергія» у розмірі 64,59 % статутного капіталу, що у грошовому виразі складає 6520663,00 грн.

Ухвалою від 06 квітня 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи 923/253/20 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

08 липня 2020 року через відділ документального забезпечення роботи суду від позивача у справі надійшла заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви заява про забезпечення позову позивач посилається на ті обставини, що станом на день подання позовної заяви 100% частки статутного капіталу ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" належить ОСОБА_1 . До моменту вирішення судом спору у цій справі ОСОБА_1 не обмежений у вчиненні дій спрямованих на зміну складу учасників, розміру статутного капіталу, виконавчого органу ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія". Позовні вимоги Компанії Комбест Сервісіз ЛТД направлені до конкретного учасника товариства та до самого товариства, у випадку зміни складу засновників ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", або інших реєстраційних дій, Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД" втратить можливість належним чином захистити свої порушені права шляхом їх поновлення, рішення у даній справі не зможе гарантувати ефективного захисту порушеного права.

За твердженням заявника, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД", адже у протилежному випадку ефективний їх захист буде потребувати вчинення додаткових процесуальних дій в межах даного судового провадження чи додаткових звернень до суду внаслідок подальшого відчуження частки та проведення відповідних реєстраційних дій в Реєстрі.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" до ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", ОСОБА_1 у справі №923/253/20 шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 24106269), пов`язані із зміною складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, зміну розміру статутного капіталу, проводити передачу реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" ().

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.07.2020, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020, заяву Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову у справі задоволено. Забезпечено позов наступним шляхом: заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" (), пов`язані із зміною складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, зміну розміру статутного капіталу, проводити передачу реєстраційної справи ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" ().

24 листопада 2020 року до Господарського суду Херсонської області надійшов оригінал постанови Верховного Суду від 10.11.2020 по справі № 923/253/20.

Так, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.11.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 09.07.2020 у справі №923/253/20 скасовано. Справу № 923/253/20 передано до суду першої інстанції для здійснення нового розгляду заяви Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову.

Суд касаційної інстанції зазначив про необхідність дослідити та оцінити докази, подані позивачем на обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову. Здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника та поданих на їх підтвердження доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову. З урахуванням норм ч. 4, п. 4 ч. 5, ч. 10 ст. 137 ГПК України перевірити які конкретно реєстраційні дії, що пов`язані з предметом спору в даній справі, допустимо заборонити проводити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у т.ч. державним реєстраторам, нотаріусам, тощо). В залежності від встановленого і відповідно до вимог закону розглянути заяву Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову.

Ухвалою від 25.11.2020 суд продовжив строк розгляду заяви Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову у справі № 923/253/20 на підставі Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Розгляд заяви Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову у справі №923/253/20 вирішено проводити у судовому засіданні з викликом сторін та призначено на 03.12.2020 року о 16:30 год. судове засідання для розгляду заяви Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову.

03 грудня 2020 року до суду до початку судового засідання від позивача у справі надійшла заява про уточнення вимог заяви про забезпечення позову, в якій заявник з урахуванням постанови Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 923/253/20 вважає за необхідне уточнити вимоги заяви про забезпечення позову від 08.07.2020, виклавши прохальну частину заяви у наступній редакції:

"1. Вжити заходи забезпечення позову Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" у справі № 923/253/20 наступним шляхом:

- Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (), які пов`язані із:

- Зміною складу учасників Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" () в межах частки статутного капіталу 64,59%, що у грошовому виразі складає 6520663,00 грн., і яка належить ОСОБА_1 ;

- Зміною розміру статутного капіталу Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" ()."

Дослідивши заяву позивача про уточнення вимог заяви про забезпечення позову, виходячи з її змісту, суд вважає, що вказана заява по суті є поясненнями (уточненнями), поданими в порядку статей 169, 170 ГПК України, а тому вважає за можливе прийняти дану заяву до розгляду та задовольнити, після чого предмет заяви вважається викладеним у запропонованій позивачем редакції.

Також 03 грудня 2020 року до суду до початку судового засідання від позивача у справі надійшло клопотання, в якому позивач просить суд провести судове засідання 03.12.2020 без його участі, заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі. Дане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

03 грудня 2020 року до суду до початку судового засідання від відповідача-2 у справі ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на заяву про забезпечення позову, в яких відповідача-2 просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову, з підстав її необґрунтованості. Дані пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представники сторін у судове засідання 03.12.2020 не з`явились, про причини неявки окрім позивача, суд не повідомили, не зважаючи на ті обставини, що належним чином повідомлялись судом про день, час та місце проведення судового засідання з розгляду заяви про забезпечення позову.

За висновком суду, неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджають розгляду заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову з урахуванням заяви про уточнення вимог заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що до моменту вирішення судом спору у цій справі ОСОБА_1 не обмежений у вчиненні дій спрямованих на зміну складу учасників, розміру статутного капіталу, виконавчого органу ТОВ «ОК «Енергія». Позовні вимоги Компанії Комбест Сервісіз ЛТД направлені до конкретного учасника товариства та до самого товариства, у випадку зміни складу засновників ТОВ «ОК «Енергія», або інших реєстраційних дій, Компанія Комбест Сервісіз ЛТД втратить можливість належним чином захистити свої порушені права шляхом їх поновлення, рішення у даній справі не зможе гарантувати ефективного захисту порушеного права. Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав Компанії Комбест Сервісіз ЛТД, адже у протилежному випадку ефективний їх захист буде потребувати вчинення додаткових процесуальних дій в межах даного судового провадження чи додаткових звернень до суду внаслідок подальшого відчуження частки та проведення відповідних реєстраційних дій в Реєстрі. Отже, не вжиття заходів із забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що може призвести до неможливості захисту та відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти співвідноситься з предметом позову.

Суд вважає, що існує прямий зв`язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом заходу до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Дані обставини, з урахуванням доводів позивача про неодноразову зміну з 29.11.2016 складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», їх частки, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с. 67-85) та договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу (т.1 а.с. 110-114, 121-22, 126-127) з урахуванням інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, створює у суду вірогідне переконання (ст. 79 ГПК України) у обґрунтованості доводів з приводу застосування заходів забезпечення позову.

Суд вважає, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок внесення змін до статуту товариства щодо розміру статутного капіталу та/або подальшого відчуження частки у розмірі 64,59%, належній ОСОБА_1 та проведення відповідних реєстраційних дій в Реєстрі.

Також господарський суд зазначає, що вказані позивачем заходи не належать до заходів забезпечення позову, вжиття яких не допускається згідно до ч.5 ст. 137 ГПК України.

Суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу (ч.9 ст. 137 ГПК України).

Таким чином, оцінюючи наведені заявником обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову та встановивши в їх сукупності обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням її уточнення підлягає задоволенню.

При цьому, здійснюючи оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, судом береться до уваги, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача-2, оскільки спірна частка статутного капіталу ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" у розмірі 64,59 %, яка належить ОСОБА_1 залишається у його володінні, а буде обмежено лише можливість розпоряджатися нею лише на час розгляду справи в суді.

Суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-2 вносити зміни до статуту ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" щодо розміру статутного капіталу є розумним та адекватним заходом для захисту прав позивача.

Суд також враховує, що предмет позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаними між собою, при цьому забезпечення позову має на меті відновлення становища позивача, яке існувало до 29.11.2016.

Такі заборони не перешкоджають діяльності відповідачів та не порушують права інших осіб, а лише запроваджують тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. У той же час, як вже було зазначено судом, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить та зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

При цьому, суд, з врахуванням приписів статті 141 ГПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність застосування зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Крім цього, відповідач не позбавлений права звернутися з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Доводи відповідача-2, викладені ним у письмових запереченнях на заяву про забезпечення позову в частині невизнання вимог заяви про забезпечення позову, з урахуванням уточнень позивача, підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно частині 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Задовольнити заяву Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову (з урахуванням заяви про уточнення від 03.12.2020) у справі № 923/253/20.

2. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (), які пов`язані із:

- Зміною складу учасників Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" () в межах частки статутного капіталу 64,59%, що у грошовому виразі складає 6520663,00 грн., і яка належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 );

- Зміною розміру статутного капіталу Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" ().

3. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Стягувачем за даною ухвалою є - Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД", Британські Віргінські острови, номер компанії БВО 1464071.

5. Боржником за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (75581, Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 44, ).

6. Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу ст. 129-1 Конституції України та ст. 144 ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

7. Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

8. Ухвала набрала законної сили 07 грудня 2020 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 07.12.2020.

Суддя С.В. Нікітенко