УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

09.12.2020Справа № 910/19103/20

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Поділля-Агрохімсервіс" вул. Незалежності б.233, смт. Вапнярка,Томашпільський район, Вінницька область, 24240

до Приватного підприємства "АЛПІТЕКС" вул.Солом`янська б.14, м. Київ, 03110

про стягнення 3 087 932,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Поділля-Агрохімсервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "АЛПІТЕКС" про стягнення 3 087 932,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання умов відповідачем Договору поставки № 87-2020 на умовах розстрочення платежів від 27.03.2020 року в частині своєчасної та повної оплати поставленого за договором товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, за наявності якої позивачем нараховані пеня, штраф та проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 грн.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях наведені на сайті суду за електронною адресою https://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/gromadyanam/tax/

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA3026001

Код класифікації доходів бюджету22030101.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (аналогічна позиція викладені в ухвалі Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, постанові від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18).

При дослідженні судом матеріалів позовної заяви Приватного підприємства "Поділля -Агрохімсервіс" встановлено, що позивачем в якості доказів сплати судового збору надано платіжне доручення № 1693 від 27.11.2020 року на суму 46318,99 грн. із зазначенням призначення платежу "*;101;36327834;Судовий збір, за позовом "Поділля-Агрохімсервіс", Господарський суд Київської області (дог. № 1/2020/40480068 ПП "Алпітекс")", одержувач: ГУК у Київ. обл/м. Київ/22030101, код 37955989, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм. подат.), рахунок UA3010001.

Тобто, платіжні реквізити вказаного доручення не відповідають реквізитам для сплати судового збору за розгляд справи Господарським судом міста Києва, до якого позивачем подано даний позов б/н від 01.12.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти платіжне доручення № 1693 від 27.11.2020 року на суму 46318,99 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Окрім цього суд наголошує, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 3087932,57 грн., до складу якої, як зазначено позивачем в тексті позовної заяви, включено основний борг, пеню, штраф, проценти за користування чужими грошовими коштами. Проте, позивач в прохальній частині просить суд стягнути 2227 766,30 грн. заборгованості за поставлений товар - за мінусом 10489,98 грн. пені, які позивач зобов`язаний сплатити за порушення строків поставки товару, тобто не зазначає чіткої суми основного боргу, одночасно не вказавши в тексті позовної заяви розміру заявлених до стягнення окремих сум, включених до загальної суми позову, правова природа яких є різною (основний борг, пеня, проценти , штраф).

Поряд із цим суд зауважує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 р. "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість незазначення позивачем в позовній заяві чіткого змісту позовних вимог (в розрізі окремих заявлених до стягнення сум (основного боргу, пені, процентів та штрафу) нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного підприємства "Поділля-Агрохімсервіс" без руху.

2. Встановити Приватному підприємству "Поділля-Агрохімсервіс" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Приватному підприємству "Поділля-Агрохімсервіс" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, згідно платіжних реквізитів Господарського суду міста Києва (оригінал з відміткою банку про виконання);

- подання до суду письмових пояснень, які будуть містити окреме зазначення заявлених до стягнення сум, що входять до складу загальної суми позову в розмірі 3087932,57 грн. (основна заборгованість, пеня, штраф, проценти);

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 09.12.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон