ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020м. ДніпроСправа № 904/1787/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас", м. Суми

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 455 989,50 грн., пені у розмірі 90505,61 грн., 3% річних у розмірі 9 082,31 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Кисіль А.В. ордер серія ВМ № 1006357 від 13.06.2020;

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 455989,50 грн., пені у розмірі 90505,61 грн., 3% річних у розмірі 9 082,31 грн.

Ухвалою суду від 01.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/1787/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14.08.2020 справу № 904/1787/20 ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 29.09.2020.

В підготовчому засіданні від 29.09.2020 оголошено перерву до 22.10.2020.

Ухвалою суду від 22.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 24.11.2020.

Ухвалою суду від 24.11.2020 відкладено розгляд справи на 02.12.2020.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" (надалі - підрядник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (надалі - замовник) було укладено договір підряду № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик та за завданням замовника виконати з власних матеріалів ремонт (надалі - роботи) (код робіт відповідно до державного класифікатора продукції та послуг: 33.12) обладнання, його вузлів та комплектуючих (надалі - обладнання), вказаних в специфікаціях, підписаних обома сторонами та які є невід`ємною частиною цього договору (надалі - додатки).

Пунктом 1.3 договору визначено, що безпосередній перелік, обсяг, вартість робіт узгоджуються сторонами в додатках, які є невід`ємною частиною договору.

Так, на виконання умов договору між сторонами було підписано специфікації № 1 від 08.10.2018 на суму 375 300,05 грн., № 2 від 08.10.2018 на суму 341 004,10 грн. та № 3 від 03.07.2019 на суму 277 717,27 грн.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, виконав роботи на загальну суму 994 021,42 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 10 від 06.02.2019 на суму 341 004,10 грн., №8 від 26.04.2019 на суму 375 300,05 грн. та № 24 від 30.07.2019 на суму 277 717,27 грн.

Відповідно до п. 3.4 договору, розрахунки за цим договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на протязі 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати підписання сторонами акта приймання - передачі виконаних робіт, якщо інший строк не обумовлений сторонами в додатках до цього договору.

Позивач зазначив, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати виконаних робіт є таким, що настав.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив виконані роботи у встановлені строки. Так, відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти: 08.08.2019 - 260 314,65 грн., 23.08.2019 - 150 000 грн., 29.08.2019 - 127 717,27 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" зі сплати суми основного боргу у розмірі 455989,50 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано до сплати пеню у розмірі 90505,61 грн. та 3% річних у розмірі 9 082,31 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що застосував до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягає перерахуванню позивачу, на суму штрафів, які підлягають стягненню з позивача у розмірі 455 989,50 грн. за прострочення строків виконання робіт та два виявлених факта недоліків у роботі.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором підряду № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018 у розмірі 455989,50 грн., пені у розмірі 90505,61 грн., 3% річних у розмірі 9 082,31 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були надані послуги з ремонту саме в рамках договору підряду № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018, в які строки і якому розмірі виконані роботи мали бути оплачені), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були оплачені відповідачем виконані роботи у встановлені договором строки), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи наявні підстави для застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" (надалі - підрядник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (надалі - замовник) було укладено договір підряду № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018 (надалі - договір).

Відповідно до п. 8.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2018 включно.

У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик та за завданням замовника виконати з власних матеріалів ремонт (надалі - роботи) (код робіт відповідно до державного класифікатора продукції та послуг: 33.12) обладнання, його вузлів та комплектуючих (надалі - обладнання), вказаних в специфікаціях, підписаних обома сторонами та які є невід`ємною частиною цього договору (надалі - додатки).

Пунктом 1.3 договору визначено, що безпосередній перелік, обсяг, вартість робіт узгоджуються сторонами в додатках, які є невід`ємною частиною договору.

Так, на виконання умов договору між сторонами було підписано специфікації № 1 від 08.10.2018 на суму 375 300,05 грн., № 2 від 08.10.2018 на суму 341 004,10 грн. та № 3 від 03.07.2019 на суму 277 717,27 грн.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, виконав роботи на загальну суму 994 021,42 грн.:

- за актом виконаних робіт № 10 від 06.02.2019 на суму 341 004,10 грн. з ремонту Компресора УКВШ-5/7;

- за актом виконаних робіт № 8 від 26.04.2019 на суму 375 300,05 грн. з ремонту Компресора УКВШ-7,5/7;

- за актом виконаних робіт № 24 від 30.07.2019 на суму 277 717,27 грн. з ремонту Компресора УКВШ-5/7.

Відповідно до п. 3.4 договору, розрахунки за цим договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на протязі 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати підписання сторонами акта приймання - передачі виконаних робіт, якщо інший строк не обумовлений сторонами в додатках до цього договору.

З урахуванням пункту 3.4 договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати виконаних робіт за актом № 10 настав 15.05.2019, за актом № 8 - 01.08.2019, за актом № 24 настав 04.11.2019.

Відповідачем було здійснено такі платежі:

- 08.08.2019 на суму 260 314,65 грн., призначення платежу - оплата за КР УКВШ-7,5/7, дог. № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018;

- 23.08.2019 на суму 150 000 грн., призначення платежу - оплата за КР УКВШ-7,5/7, дог. №7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018;

- 29.08.2019 на суму 127 717,27 грн., призначення платежу - оплата за КР УКВШ-7,5/7, дог. № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018.

Вказане підтверджується платіжними дорученнями (том. 1 а.с. 29 - 31).

З урахуванням призначення платежу, зазначеного відповідачем у платіжних дорученнях (оплата за КР УКВШ-7,5/7), вказані оплати слід віднести в рахунок погашення заборгованості таким чином:

- 08.08.2019 на суму 260 314,65 грн. - часткова оплата робіт, виконаних за актом № 8 від 26.04.2019 на суму 375 300,05 грн.;

- 23.08.2019 на суму 150 000 грн. - оплата решти вартості робіт у розмірі 114 985,40 грн., виконаних за актом № 8 від 26.04.2019; часткова оплата робіт на суму 35 014,60 грн., виконаних за актом № 10 від 06.02.2019 на суму 341 004,10 грн.

- 29.08.2019 на суму 127 717,27 грн. - часткова оплата робіт, виконаних за актом №10 від 06.02.2019 на суму 341 004,10 грн.

А отже, несплаченими залишились роботи на загальну суму 455 989,50 грн. (за актом № 10 від 06.02.2019 на суму 178 272,23 грн. та за актом № 24 від 30.07.2019 на суму 277 717,27 грн.).

При цьому, періоди прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань з такими:

- за актом № 8 від 26.04.2019 на суму 375 300,05 грн. з 02.08.2019 по 07.08.2019;

- за актом № 8 від 26.04.2019 на суму 114 985,40 грн. з 08.08.2019 по 22.08.2019;

- за актом № 10 від 06.02.2019 на суму 341 004,10 грн. з 16.05.2019 по 22.08.2019;

- за актом № 10 від 06.02.2019 на суму 305 989,50 грн. з 23.08.2019 по 28.08.2019;

- за актом № 10 від 06.02.2019 на суму 178 272,23 грн. з 29.08.2019 по теперішній час;

- за актом № 24 від 30.07.2019 на суму 277 717,27 грн. з 29.08.2019 по теперішній час.

Відповідач в обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що застосував до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягає перерахуванню позивачу, на суму штрафів, які підлягають стягненню з позивача у розмірі 455989,50 грн. за прострочення строків виконання робіт та два виявлених факта недоліків у роботі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 ГК України, за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 237 ГК України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.5 договору, у випадку порушення підрядником строків виконання робіт за цим договором, замовник має право направити підряднику розрахунок штрафних санкцій та/чи збитків, та до їх оплати підрядником затримати оплату за виконані роботи на суму штрафних санкцій та/чи збитків зі звільненням замовника від відповідальності за цю затримку. Підрядник зобов`язується здійснити оплату штрафних санкцій та/чи збитків на протязі 5 календарних днів з моменту направлення розрахунку штрафних санкцій та/чи збитків підряднику. При цьому замовник на свій розсуд має право сплатити підряднику вартість робіт до сплати останнім замовнику штрафних санкцій та/чи відшкодування збитків.

При несплаті підрядником штрафних санкцій та збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарську санкцію, відповідно до п. 3.6 договору.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що зобов`язання підрядника виконати роботи у відповідності до вимог договору та/чи додатків, норм та дійсних стандартів, що відносяться до предмету договору, забезпечується оперативно-господарською санкцією. Під оперативно-господарською санкцією розуміється право замовника отримати суму нарахованих штрафних санкцій, завданих невиконанням договору, та збитків з сум, які належать до виплати підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується до підрядника після того, як він не сплатив у строк, обумовлений п. 3.5 цього договору, направлений на його адресу розрахунок штрафних санкцій та збитків, відповідно до умов цього договору. Про застосування оперативно-господарської санкції замовник зобов`язаний письмово повідомити підряднику.

Пунктом 8.17.4 договору визначено, що кожна з сторін має право в односторонньому порядку призупинити виконання зобов`язань з а цим договором чи припинити дію цього договору шляхом письмового повідомлення про це другої сторони у випадку наявності розумних підстав вважати, що сталось чи станеться порушення будь-якого з вищезгаданих в цьому розділі договору засвідчень чи гарантій. При цьому, сторона, яка обґрунтовано скористалась цим правом, звільняється від будь-якої відповідальності чи обов`язку з компенсації штрафних санкцій за договором у зв`язку з невиконанням нею договірних обов`язків чи будь-якого роду видатків, збитків, понесених іншою стороною (прямо чи побічно), в результаті такого зупинення/припинення дії договору.

Відтак, умовами договору сторони узгодили, що факт несвоєчасного та/або неповного виконання підрядником зобов`язань за договором тягне за собою фактично застосування оперативно-господарських санкцій до постачальника - а саме пені та штрафу, які підлягають стягненню в односторонньому позасудовому порядку шляхом списання коштів, які підлягають перерахуванню останньому за виконані роботи.

Разом з тим, згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ухвалою суду від 14.08.2020 судом було зауважено відповідачу про те, що, стверджуючи про виявлення недоліків у роботі, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження таких обставин. Також відповідачем не долучено до матеріалів справи актів, за якими спірне обладнання передавалось підряднику для виконання ремонту. За таких обставин, встановити дату передачі обладнання до ремонту є неможливим, відтак, неможливо встановити строки, у які такий ремонт мав бути проведений.

В подальшому, відповідач надав акт приймання-передачі обладнання до ремонту від 14.09.2018, акти невідповідності продукції/обладнання за якістю/комплектністю № 1/29 від 07.02.2019 та № 1/59 від 11.04.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували господарські відносини за договором № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018 поза межами предмету спору у цій справі. Відповідачем передавались позивачу об`єкти, які є предметами специфікацій № 1 від 08.10.2018, № 2 від 08.10.2018, № 3 від 03.07.2019 (які є предметом розгляду у справі), а також якісь інші об`єкти, зокрема, за специфікацією № 1 від 28.09.2018.

Так, обладнання, яке є предметом наданих відповідачем актів № б/н від 14.09.2018, № 1/29 від 07.02.2019 та № 1/59 від 11.04.2019, було поставлено на виконання саме специфікації № 1 від 28.09.2018, яка не є предметом спору.

При цьому, самої специфікації № 1 від 28.09.2018 відповідачем до матеріалів справи не долучено, що унеможливлює встановити вартість ремонту обладнання, відповідно, розрахувати розмір неустойки за порушення позивачем вимог щодо якості наданих послуг з ремонту.

Відповідачем не долучено до матеріалів справи акту виконаних робіт, що були виконані позивачем за специфікацією № 1 від 28.09.2018. Натомість, позивачем було долучено до матеріалів справи акт виконаних робіт № 8 від 26.04.2019.

Разом з тим, роботи, виконані за актом № 8 від 26.04.2019, були виконані на виконання специфікації № 1 від 08.10.2018.

Крім того, як встановлено судом та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні, роботи, виконані за актом № 8 від 26.04.2019, оплачені відповідачем у повному обсязі. Це унеможливлює застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції за таким актом.

За таких обставин, є неможливим встановити факт порушення позивачем строків виконання робіт та період такого прострочення.

А отже, відповідачем не доведено наявність підстав для застосування до підрядника оперативно-господарської санкції шляхом списання коштів, які підлягають перерахуванню останньому за виконані роботи.

Пунктом 6.9 договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник, за письмовою вимогою підрядника, сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 6.9 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 15.05.2019 по 13.03.2020 у розмірі 90 505,61 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені неправильно визначено періоди такого нарахування. Так, позивачем не було дотримано таких вимог:

- ст. 253 ЦК України, якою встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок;

- день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені;

- частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо застосування ст. статті 232 Господарського кодексу України до спірних правовідносин слід додатково зазначити про таке.

Пунктом 6.11. договору встановлено, що строк начислення замовником підряднику штрафних санкцій за договором не обмежується шістьма місяцями з моменту виконання зобов`язань за договором, у зв`язку з чим штрафна санкція нараховується за весь період порушення зобов`язання.

Разом з цим, можливість нарахування підрядником пені за порушення замовником строків виконання грошового зобов`язання у строк понад 6 місяців умовами договору не встановлена.

За розрахунком суду (з урахуванням ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, та періодів, зазначених позивачем):

За актом виконаних робіт № 8 від 26.04.2019.

- пеня на суму боргу 375 300,05 грн. за період з 06.08.2019 по 07.08.2019 становить 699,19 грн.;

- пеня на суму боргу 114 985,40 грн. за період з 08.07.2019 по 22.08.2019 становить 1 606,65 грн.

За актом виконаних робіт № 10 від 06.02.2019.

- пеня на суму боргу 341 004,10 грн. за період з 16.05.2019 по 22.08.2019 становить 32 045,04 грн.;

- пеня на суму боргу 305 989,50 грн. за період з 23.08.2019 по 28.08.2019 становить 1 710,19 грн.;

- пеня на суму боргу 178 727,23 грн. за період з 29.08.2019 по 15.11.2019 становить 12 557,20 грн.

За актом виконаних робіт № 24 від 30.07.2019.

- пеня на суму боргу 277 717,27 грн. за період з 06.11.2019 по 13.03.2020 становить 25 939,61 грн.

Всього: 74 557,88 грн.

Тому, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими у розмірі 74 557,88 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 9 082,31 грн. за загальний період з 15.05.2019 по 13.03.2020.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування 3% річних неправильно визначено періоди такого нарахування. Так, позивачем не було дотримано таких вимог:

- ст. 253 ЦК України, якою встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок;

- день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

За розрахунком суду (з урахуванням ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, та періодів, зазначених позивачем):

За актом виконаних робіт № 8 від 26.04.2019.

- 3% річних на суму боргу 375 300,05 грн. за період з 06.08.2019 по 07.08.2019 становить 61,69 грн.;

- 3% річних на суму боргу 114 985,40 грн. за період з 08.07.2019 по 22.08.2019 становить 141,76 грн.

За актом виконаних робіт № 10 від 06.02.2019.

- 3% річних на суму боргу 341 004,10 грн. за період з 16.05.2019 по 22.08.2019 становить 2 774,75 грн.;

- 3% річних на суму боргу 305 989,50 грн. за період з 23.08.2019 по 28.08.2019 становить 150,90 грн.;

- 3% річних на суму боргу 178 727,23 грн. за період з 29.08.2019 по 13.03.2020 становить 2 898,27 грн.

За актом виконаних робіт № 24 від 30.07.2019.

- 3% річних на суму боргу 277 717,27 грн. за період з 06.11.2019 по 13.03.2020 становить 2 940,01 грн.

Всього: 8 967,38 грн.

Тому, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованими у розмірі 8 967,38 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 7033-ПУ-УМТС-У від 13.09.2018 (т. 1 а.с. 10 - 22), специфікаціями (т. 1 а.с. 23 - 25), актами виконання робіт (т. 1 а.с. 26 - 28), платіжними дорученнями (том. 1 а.с. 29 - 31).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться листами ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (разом з доказами направлення) (том 1, а.с. 96 - 103), актами № б/н від 14.09.2018, № 1/29 від 07.02.2019 та № 1/59 від 11.04.2019 (том 1, а.с. 111 - 115).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 455 989,50 грн., пені у розмірі 74 557,88 грн. та 3% річних у розмірі 8 967,38 грн.

У задоволенні вимог позивача про стягнення пені у розмірі 15 947,73 грн. та 3% річних у розмірі 114,93 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору розподіляються пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (місце реєстрації: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код: 00178353) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нікмас" (місцезнаходження: 40020, м. Суми, пр-т Курський, 6; ідентифікаційний код: 41453234) суму основної заборгованості у розмірі 455989,50 грн., пеню у розмірі 74 557,88 грн. та 3% річних у розмірі 8 967,38 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 093,05 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 15 947,73 грн. та 3% річних у розмірі 114,93 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 11.12.2020.

Суддя М.О. Ніколенко