ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року Справа № 908/1426/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Чус О.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Васюхіна К.Є., довіреність №379-ЮД1 від 30.06.2020, адвокат;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/1426/20 (суддя Горохов І.С., повна ухвала складена 31.08.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Універсал банк", м. Київ

до відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду.

У червні 2020 року Акціонерне товариство "Універсал банк" звернулось до Господарського суду Запорізької області із позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №16, загальною площею 49,7 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського, буд. 95, яка належить територіальній громаді м. Мелітополь в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області на праві власності на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.05.2019 у справі № 320/10224/18 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №098-2008-2285 від 04.07.2008 у сумі 49270,31 швейцарських франків.

Позивач просив встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Територіальна громада м. Мелітополь в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області є власником спірного майна за наслідками відумерлої спадщини, про що Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області прийнято рішення від 23.05.2019 у справі №320/10224/18. З огляду на те, що зобов`язання за кредитним договором від 04.07.2008 за№098-2008-2285, в забезпечення виконання якого був укладений договір іпотеки від 04.07.2008, виконані не були, банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/1426/20 (суддя Горохов І.С.) провадження у справі №908/1426/20 закрито у зв`язку з встановленням обставин відповідно до п. 3 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що Господарським судом Запорізької області вже розглядалася справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.04.2020 у справі №908/3151/19, яке набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач, в якій, посилаючись на неправомірність ухвали суду, просив її скасувати, справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- предмет спору у цій справі не є тотожним предмету спору у справі №908/3151/19, оскільки визначений різний спосіб звернення стягнення на майно (у справі №908/3151/19 - шляхом визнання права власності на майно, а у справі №908/1426/20 - встановлення способу реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження);

- вимоги не є тотожними, судом порушені норми процесуального права та неправомірно закрито провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.09.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 зазначеною колегією суддів поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/1426/20. Розгляд справи №908/1426/20 призначено в судовому засіданні на 11.11.2020 на 09.30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №511.

11.11.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Орєшкіної Е.В. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Чус О.В. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 11.11.2020.

У судовому засіданні 11.11.2020 повноважний представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу надіслати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 11.11.2020 не забезпечив, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що у м. Мелітополь та м. Запоріжжя встановлено червоний рівень епідеміологічної небезпеки та міжміське автобусне сполучення по станції Мелітополь здійснюється не в штатному режимі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи наведене, а також те, що Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи та не був позбавлений права висловити свою позицію щодо вимог апеляційної скарги письмово, чого не зробив; строк розгляду апеляційного провадження спливає, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі повноважного представника Відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява №20347/03, рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що у п.1 ст.6 Конвенції втілено «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження у суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975, серія А,N 18, сс 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29.07.1998, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c.1867, параграф 37).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

При цьому, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, спори у справах №908/3151/19 та №908/1426/20 виникли на одній підставі - не виконання боржником кредитного договору від 04.07.2008 №К2098-2008-2285, у зв`язку з чим банком вирішено звернути стягнення на забезпечене іпотекою майно: квартиру №16, загальною площею 49,7 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського, буд. 95, яка належить територіальній громаді м. Мелітополь в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області на праві власності на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.05.2019 по справі №320/10224/18 внаслідок застосування інституту відумерлої спадщини.

Водночас, як правильно зазначено апелянтом, предмети спору у цих справах різні.

Так, з рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/3151/19 вбачається, що банком 11.02.2020 було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просив звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки шляхом зобов`язання Територіальної громади м. Мелітополь в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області передати предмет іпотеки у власність АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №098-2008-2285 від 04.07.2008 у розмірі 49270,31швейцарських франків.

У справі №908/1426/20 визначений інший порядок звернення стягнення на заставлене майно: шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що предмети позовів у справах №908/1426/20 та №908/3151/19 не є повністю ідентичними.

Суд першої інстанції не дослідив в повній мірі рішення у справі №908/3151/19, копія якого навіть відсутня в матеріалах справи, та не з`ясував, які саме вимоги позивача розглядав суд остаточно. Суд взяв лише до уваги заяву відповідача про закриття провадження у справі, до якої останній долучив лише одну із редакцій позовної заяви, а саме №620 від 28.11.2019, та прийшов до помилкового висновку, що саме цю заяву розглядав суд. Водночас, як встановлено апеляційним судом, Господарським судом Запорізької області у справі №908/3151/19 розглядалися позовні вимоги, що були викладені банком у заяві від 11.02.2020 з іншим предметом позову.

Отже, висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України з огляду на положення ч. 2 ст. 175 ГПК України є безпідставним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 280 ГПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Тому, ухвала Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/1426/20 як прийнята з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на це доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/1426/20 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/1426/20 скасувати.

Справу №908/1426/20 направити до Господарського суду Запорізької області для розгляду по суті.

Господарському суду Запорізької області здійснити розподіл судових витрат по розгляду даної апеляційної скарги за результатами розгляду справи по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана суддями Широбоковою Л.П. та Чус О.В. 16.11.2020, а суддею Подобєдом І.М., у зв`язку з перебуванням у відпустці, - _________________ .

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус