СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Справа № 922/2141/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): Чернота Л.Ф.

судді: Зубченко І.В., Пелипенко Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу (вх. №2740Х/3) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

на рішення Господарського суду Харківської області
від08.09.2020 року (повне рішення складено 14.09.2020 року)
у справі за позовом до про№922/2141/20 (суддя - Н. М. Кухар) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Харків стягнення 34 632,25 грн.
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ 02.07.2020 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою №09-1-7/600 від 02.07.2020 року до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення заборгованості за договором №09/14-274/7121 від 04.03.2019 року оренди нерухомого майна та відшкодування витрат орендодавця за надання комунальних послуг орендарю, а саме: 1) 2 064,29 грн. - відшкодування витрат на споживання та розподіл електроенергії за договором; 26,40 грн. - 3% річних за ст. 625 ЦК України; 33,14 грн. - інфляційних збитків за ст. 625 ЦК України; 162,66 грн. - пені за порушення п. 8.2 договору; 2) 25 757,43 грн. - відшкодування витрат за теплопостачання, водовідведення, водопостачання за договором; 280,80 грн. - 3% річних за ст. 625 ЦК України; 492,28 грн. - інфляційних збитків за ст. 625 ЦК України; 1 659,45 грн. - пені за порушення п. 8.2 договору; 3) 3 777,10 грн. - орендної плати за договором; 45,20 грн. - 3% річних за ст. 625 ЦК України; 60,64 грн. - інфляційних збитків за ст. 625 ЦК України; 272,86 грн. - пені за порушення п. 8.2 договору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.07.2020 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/2141/20; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року (повне рішення складено 14.09.2020 року) у справі №922/2141/20 у позові Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Харків про стягнення 34 632,25 грн. - відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції при ухваленні спірного рішення, дійшов висновку про те, що «до новоутворених міжрегіональних управлінь перейшли виключно функції та повноваження ліквідованих територіальних органів Міністерства юстиції України, а не господарські чи майнові зобов`язання».

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №09-1-7/936 від 12.10.2020 року, в якій просить:

- поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду;

- прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження;

- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року у справі №922/2141/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі;

- стягнути з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Харків на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ 2 102,00 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви;

- стягнути з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Харків на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ 3 153,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції є хибними та необґрунтованими, тому як договором, законом або іншим нормативно-правовим актом не передбачено, що до Східного Межрегіонального управління Мністерства Юстиції (м. Харків) перейшли виключно функції та повноваження ліквідованих територіальних органів Міністерства юстиції України, а не господарські чи майнові зобов`язання. Натомість, абз. 3 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що Східне Межрегіональне управління Мністерства Юстиції (м. Харків) є повним правонаступником усіх прав і зобов`язань Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

На думку скаржника, при прийнятті господарським судом спірного рішення, судом було неповно з`ясовано та не доведено обставини, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом було неправильно застосовано та розтлумачено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Відзначає, що п.3 Наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 встановлено двомісячний строк для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичних осіб, які ліквідуються, тобто до 16 грудня 2019 р.

Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області знаходиться в стані припинення згідно даних ЄДРПОУ - 21.10.2019 р.

Складовою частиною господарської діяльності з нерухомим майном є отримання низки послуг, пов`язаних з необхідністю утримання такого майна (теплова та електрична енергія, послуги з водопостачання, водовідведення). Тобто орендар має здійснювати економічне відшкодування (компенсацію) всіх елементів витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду.

Оскільки орендар самостійно не укладає договори на споживання комунальних послуг та енергоносіїв з їх безпосередніми постачальниками, а здійснює відшкодування (компенсацію) орендодавцю витрат на їх оплату, Банк є основним споживачем електроенергії, водопостачання, водовідведення, а орендар - субспоживачем, який сплачує їх вартість, як фактичний споживач цих послуг.

Обов`язок компенсувати вартість комунальних послуг (на підставі наданих орендодавцем рахунків передбачений п. 4.2.2. договору, орендар на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 10-ти робочих днів з дня їх отримання, в порядку, визначеному в п.11.7 договору, відшкодовує фактичні витрати орендодавця за комунальними послугами та іншим послугами, пов`язаними з утриманням об`єкту оренди та прибудинкової території.

Апелянт звертає увагу суду, що орендодавець отримував рахунки за спожиті послуги значно пізніше (в кінці грудня 2019р.) місяця в якому вони були надані, тому об`єктивно не міг звернутись до орендаря про їх відшкодування у встановлений двомісячний строк для заявлення кредиторами своїх вимог, тобто до 16 грудня 2019 р. (п. 3 Наказу Мінстерства Юстиції України №3173/5 від 16.10.2019 р.), так як право вимоги ще не настало.

На думку скаржника, під час реорганізації юридичної особи, передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються.

Системний аналіз у свої сукупності свідчить, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.

Тому, оскільки до новоствореної юридичної особи переходять права та обов`язки попередньої юридичної особи (контрагента за договором оренди), у тому числі й усі зобов`язання за договором оренди з орендодавцем, то новостворена юридична особа (правонаступник) є боржником за договором оренди та зобов`язана виконати його в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Істоміна О. А., Пелипенко Н. М.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Істоміної О. А. станом на 26.10.2020 року, розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/2141/20, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Пелипенко Н. М., Зубченко І. В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 26.10.2020 року, керуючись ст.ст. 119, 234, 235, 256, 262, 263 Господарського процесуального кодексу України, Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ поновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року (повне рішення складено 14.09.2020 року) у справі №922/2141/20; відкрито апеляційне провадження у справі №922/2141/20; встановлено учасникам справи строк до 11.11.2020 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надсилання їх копій та доданих до них документів іншій стороні у справі.

Станом на 11.11.2020 року відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Будь-яких заяв, клопотань та заперечень учасниками справи направлено не було.

За змістом ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Малозначними є справи, визначені частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, до таких відносяться:

- справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі є стягнення 34 632,25 грн., тобто ціна позову є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому дана справа є малозначною у розумінні приписів частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що клопотань від сторін про розгляд апеляційної скарги з повідомленням учасників справи не було, а колегія суддів з власної ініціативи не вбачає необхідності у такому розгляді, тому вважає за можливе призначити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ до розгляду без повідомленням учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 року, призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ на рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року у справі №922/2141/20 в порядку письмового провадження, про що поінформувати учасників справи шляхом надсилання цієї ухвали.

13.11.2020 року на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду (поза межами встановленого ухвалою від 26.10.2020 року строку) від особи, яка діє від імені та в інтересах Східного Межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 13.11.2020, в якому останнє просить у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року у справі №922/2141/20 відмовити у повному обсязі, а вказане рішення залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 26.10.2020 року, відкрито апеляційне провадження у справі №922/2141/20; встановлено учасникам справи строк до 11.11.2020 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надсилання їх копій та доданих до них документів іншій стороні у справі.

Вищевказана ухвала надсилалась зокрема, на адресу Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: 61002, м. Харків, вул. Ярослва Мудрого, 16, яку останній отримав 30.10.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке місться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.161 ГПК України відзив є одним із видів заяв по суті справи.

При цьому, апеляційний суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що Східне Межрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) було обізнане про розгляд даної справи, але не скористалось своїми правами у строки встановлені судом, а подав відзив лише 13.11.2020 р.

Враховуючи, що відповідачем пропущено строк встановлений судом для подання відзиву на апеляційну скаргу, останній не довів поважності причин неподання відзиву, суд апеляційної інстанції залишає відзив на апеляційну скаргу останнього без розгляду.

Клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду також не надходило.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку статті 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.03.2019 між Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області та ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» було укладено договір № 09/14-274/7121 щодо оренди нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Поштова, 44, м. Слов`янськ, Донецька область з метою розміщення Слов`янського міського відділу державної виконавчої служби (а.с. 7-11).

03.01.2020 вказані нежитлові приміщення були повернуті апелянту згідно з актом приймання-передачі (повернення з оренди) нерухомого майна. Зазначений акт підписано головою ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 13-14 зворотна сторона).

Із вищевикладеного вбачається, що Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) не укладало вищевказаного договору оренди з ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», не брало зобов`язань за цим договором, не використовувало зазначені нежитлові приміщення та не перебувало з позивачем у будь-яких господарських відносинах.

Крім того, 10.01.2020, 22.01.2020, 04.02.2020, як слідує з матеріалів справи, на електронну адресу () Головного територіального управління юстиції у Донецькій області були направлені рахунки на оплату комунальних послуг (а.с. 20-21).

Зазначене свідчить про те, що боржником за договором та юридичною особою, з якої апелянт мав намір стягнути кошти весь цей час було саме згадуване управління.

На адресу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) рахунків не направлялось.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції вважає, оскільки Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) не є стороною договору, не укладало вищевказаного договору оренди з ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», не брало зобов`язань за цим договором, не використовувало зазначені нежитлові приміщення та не перебувало з апелянтом у будь-яких господарських відносинах.

Стосовно ліквідації та зобов`язань Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України № 870 від 09.10.2019 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» передбачено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, серед яких і Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області (а.с. 24-25).

В той же час, пунктом 3 Постанови № 870 передбачено, що територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 передбачено саме ліквідацію територіальних органів Міністерства юстиції України, в тому числі й Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Слід зазначити, що Постанова №870 є чинною на поточний час, не скасована та невизнана неконституційною.

Наказом Міністерства юстиції України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» від 16.10.2019 №3173 (а.с. 26-29) утворено міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, зокрема, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що 29.10.2019 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.29-35).

Крім того, даним наказом визначено голову ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Гудзенко Люцину Гарифівну та розпочато процес з ліквідації державного органу. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про перебування Головного територіального управління у Донецькій області в стані припинення.

Як на момент подання позову, винесення оскаржуваного рішення, так і на момент подання апеляційної скарги Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області перебуває в стані припинення.

Питання припинення державного органу нормами спеціальних законів всебічно не врегульовано. Отже, до даних спірних правовідносин мають бути застосовані положення Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, який регулює подібні правовідносини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки, згідно ч.1 ст. 111 Цивільного кодексу України.

Пунктом 5 Порядку №1074 передбачено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до пункту вищевказаного Порядку, встановлено, що права та обов`язки органів виконавчої влади у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Ліквідація суб`єкта владних повноважень без передання його функцій та повноважень у порядку правонаступництва до іншого органу неможлива. Вказане є дотриманням та реалізацією принципу єдності та безперервності державної влади. Функції держави не зникають разом із припиненням юридичної особи публічного права (крім випадку повної відмови держави від виконання певних функцій), а тому саме функції ліквідованого державного органу переходять до органу, визначного відповідним актом Кабінету Міністрів України чи іншого уповноваженого органу (публічне правонаступництво).

Адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин тобто ліквідація.

В даному випадку хоча певні функції та повноваження перейшли до новоутворених міжрегіональних управлінь, проте здійснення ліквідації територіальних органів Міністерства юстиції, її процедура відбувається зазвичай як юридичної особи, у відповідності до вимог Цивільного кодексу України, і тягне за собою виконання усіх зобов`язань, які були взяті відповідною юридичною особою, попри всі твердження апелянта, які є необґрунтованими та такими, що не мають законних підстав

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Бюджетні установи, як зазначено у частині 5 статті 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Підстави та порядок проведення ліквідації юридичної особи урегульовано Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до частини 5 вищевказаної статті врегульовано, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно із частиною 1 статті 111 Цивільного кодексу України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи, згідно з ч. 3 статті 111 Цивільного кодексу України.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, встановлено статтею 112 цього Кодексу.

З дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять усі повноваження щодо управління справами юридичної особи, крім тих, які залишаються згідно з законодавством України за учасниками, наприклад затвердження ліквідаційного балансу. Ліквідаційна комісія не має статусу юридичної особи, а підприємство, що ліквідується, в період її роботи статусу юридичної особи не втрачає. Отже, дієздатність юридичної особи здійснюється через ліквідаційну комісію. Дії комісії розглядаються як дії самої юридичної особи. Комісія здійснює дії, у тому числі виступає в суді від імені юридичної особи і набуває безпосередньо для неї права і обов`язки.

Також до обов`язків ліквідаційної комісії входить: повідомлення про ліквідацію юридичної особи в пресі (за місцезнаходженням), про порядок і строки ліквідації; вжиття необхідних заходів для стягнення дебіторської заборгованості, виявлення кредиторів та претензій останніх. У разі якщо відомі кредитори, то ліквідаційна комісія повідомляє їх про ліквідацію письмово.

Майнові претензії кредиторів юридичної особи, що ліквідується, задовольняються з її майна.

Матеріали справи містять копію Наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.10.2019 №429/2 (а.с. 64-68), яким було затверджено план заходів, пов`язаних з ліквідацією управління.

Пунктом 11 вказаного плану передбачено вжиття заходів щодо підтвердження (виявлення) дебіторів та кредиторів, погашення дебіторської та кредиторської заборгованості.

Стосовно тверджень апелянта, що, оскільки він почав отримувати рахунки за спожиті послуги в кінці грудня 2019, місяця, в якому вони були надані, тому об`єктивно не міг звернутися до орендаря про їх відшкодування у встановлений двомісячний строк.

Судова колегія не погоджується із вищевказаним твердженням, оскільки Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), як вже зазначалось не є стороною за договором, укладеним між апелянтом та зовсім іншою юридичною особою.

Такий довід апелянта може слугувати підставою для продовження відповідного строку для заявлення вимог кредиторів.

Таким чином, вимоги апелянта про стягнення грошових коштів саме зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки новостворене Межрегіональне управління не покладало на себе зобов`язань за спірним договором та не уповноважено вчиняти будь-які дії від імені ліквідаційної комісії іншої юридичної особи, в тому числі розрахунки з кредиторами. Східне Межрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Харків є окремою юридичною особою, не пов`язаною з ліквідованим Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області.

Судова колегія вважає за необхідне відзначити, що посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №910/23312/14, таке що має вплив на користь його доводів, є безпідставним.

Суд наголошує на тому, що у зазначеному судовому рішенні надана оцінка спірним правовідносинам, обставини справи мають свою особливість та індивідуально-визначений характер, за своєю правовою природною мають різний предмет правового регулювання, які є відмінними від фактичних обставин за даною справою. А тому, посилання апелянта на вищевказану постанову Верховного Суду при вирішенні цієї справи, є необґрунтованою позицією.

Згідно частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновок суду першої інстанції в оскаржуваному судовому рішення про відмову у задоволенні позовних вимог викладений відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи.

Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009 Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Беручи до уваги зазначене, при прийнятті оскаржуваного рішення Господарський суд Харківської області суд дійшов вичерпних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ не підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року про відмову у задоволенні позовних вимог підлягає залишенню без змін на підставі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн. підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ на рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року (повний текст рішення складено та підписано 14.09.2020 року) у справі №922/2141/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2020 року (повний текст рішення складено та підписано 14.09.2020 року) у справі №922/2141/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених частиною 3 пункту 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.12.2020 року.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.М. Пелипенко