ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020м. ДніпроСправа № 904/2369/20

за позовом Громадської спілки "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця Марціновського Романа Франковича, м.Дніпро

про відшкодування збитків, що стались в результаті порушення зобов`язання в сфері суміжних прав в розмірі 208650 грн.

Суддя Панна С.П.

Секретар судового засідання Савенко О.О.

Представники:

від позивача: Молчанов П.В.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Громадська спілка "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Марціновського Романа Франковича про відшкодування збитків, що стались в результаті порушення зобов`язання в сфері суміжних прав в розмірі 208650 грн. Та суми судових витрат.

Позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням своїх законних прав та інтересів як суб`єкта суміжних прав у зв`язку з використанням Відповідачем музичних творів без укладення договору на отримання дозволу і сплати винагороди.

Ухвалою господарського суду від 13.05.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначене на 16.06.2020р.

16.06.2020р. до господарського суду засобами електрнної пошти надійшла заява №б/н від 16.06.2020р. від представника позивача про проведення судового засідання від 16.06.2020р. без участі представника і за наявними у справі документами.

Ухвалою господарського суду від 16.06.2020р. судове засідання відкладене на 21.08.2020р.

21.08.2020р. представником позивача подано заяву про проведення судового засідання від 21.08.2020р. без участі представника за наявними у справі документами.

21.08.2020р. представником позивача подано письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду від 17.09.2020р. підготовче засідання по справі відкладено на 07.10.2020р.

В судове засіданні 07.10.2020р. представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином ( арк. справи 69-70).

Ухвалою господарського суду від 07.10.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.10.2020 о 11:30год.

22.10.20 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Суд, не приймає зазначений відзив на позовну заяву до розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 р. відповідачеві, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалами суду від 16.06.2020 та 21.08.2020 зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від.13.05.2020 р.. Вказану ухвалу отримано відповідачаем 18.09.2020 р., згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням (а.с.69).

Як вбачається з відмітки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області, відзив на позов подано відповідачем 22.10.2020 нарочно, у зв`язку з чим, з огляду на строки встановлені ухвалами суду від 10.12.2018 для подання відзиву, суд дійшов висновку, що відповідач подав відзив на позов з порушенням встановлених строків.

Приписами ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поданий відповідачем відзив не містить клопотання про поновлення процесуального строку, при цьому ухвалою суду від 07.10.2020 р. закрито підготовче провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд здійснює розгляд даної справи за наявними в ній матеріалами, в порядку ч.9 ст.165 та ч.2 ст. 178 ГПК України.

У судове засідання від 27.10.20 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2020 відкладено судове засідання на 26.11.20р. о 12:00 год.

У судове засідання від 26.11.20 представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлений належним чином. В судовому засіданні був присутній представник відповідача.

Ухвалою господарського суду від 26.11.20р. відкладено судове засідання на 27.11.20р. о 09:30 год.

26.11.2020 від представника позивача надійшла заява про проведення призначеного судового засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою господарського суду від 26.11.20р. задоволено заяву представника позивача про проведення судового засідання, призначеного на 27.11.2020 р., в режимі відео конференції.

27.11.2020 р. від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В призначеному судовому засіданні, в режимі відео конференції, був присутній представник позивача, представник відповідача не з`явився.

В судовому засіданні 27.11.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" є акредитованою організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою" (наказ Мінекономрозвитку від 29.05.2019 № 912), строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019, що підтверджується витягом з Реєстру організацій колективного управління від 31.05.2019 наданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (яке перейменоване на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) супровідним листом № 2301-07/23003-07 від 03.06.2019.

Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав" 30.12.2019 видано довіреність Крабовському І.С. з виконання представницьких функцій щодо виявлення користувачів об`єктами авторського права та суміжних прав.

Представником Громадської спілки "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ" Крабовським І.С. 08.12.2019 р. та 09.02.2020 р. було здійснено фіксацію комерційного використання фонограм та зафіксованих у них виконань музичних творів (об`єктів суміжних прав) в публічному закладі "Capone Bar", суб`єктом господарювання є Фізична особа-підприємець Марціновський Роман Франкович за адресою м.Дніпро, вул. Коцюбинського, 20 «а», про що складені Акти фіксації № 06/12/19 від 08.12.2019 р. та №02/02/20 від 09.02.2020 р.. В актах зазначено, що в приміщенні закладу наявні працюючі прилади/технічні засоби (в тому числі із колонками) для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом (тобто публічне виконання). Фіксація була здійснена за допомогою технічного засобу - відеокамера Sony Handycam №DCR DVD 610. 2008

В Додатку №1 до акту фіксації №06/12/19 від 08.12.2019 року (а.с. 22 «Зворотня сторона») зазначено, що 08.12.2019 р. в указаному публічному закладі зафіксований факт публічного виконання 9 фонограм та відповідно такої самої кількості зафіксованих у фонограмах виконань. Після закінчення фіксації використання об`єктів суміжних прав припинення використання Об`єктів суміжних прав не виявлено.

В Додатку №2 до акту фіксації №06/12/19 від 08.12.2019 року (а.с. 22) вказано, що визначення зазначених деталей щодо фонограм та виконань здійснювалось безпосередньо на місці за допомогою програм Sound Hound та/або Shazam - які знаходяться у вільному доступі. Ці дані додатково перевіряються методом порівняння зразків Об`єктів суміжних прав записаних на відео-звукозаписі із тими самими музичними творами, розміщені на сервісі You Tube на підставі стандартної (відкритої) ліцензії You Tube в мережі Інтернет.

В Додатку №1 до акту фіксації №02/02/20 від 09.02.2020 року (а.с.28) зазначено, що 09.02.2020 у вказаному акті публічному закладі зафіксований факт публічного виконання 4 фонограм та відповідно такої самої кількості зафіксованих у фонограмах виконань. Після закінчення фіксації використання об`єктів суміжних прав припинення використання Об`єктів суміжних прав не виявлено.

В Додатку №2 до акту фіксації №02/02/20 від 09.02.2020 року (а.с.28«Зворотня сторона») вказано, що визначення зазначених деталей щодо фонограм та виконань здійснювалось безпосередньо на місці за допомогою програм Sound Hound та/або Shazam - які знаходяться у вільному доступі. Ці дані додатково перевіряються методом порівняння зразків Об`єктів суміжних прав записаних на відео-звукозаписі із тими самими музичними творами, розміщені на сервісі You Tube на підставі стандартної (відкритої) ліцензії You Tube в мережі Інтернет.

На підтвердження виявлених фактів порушення суміжних прав позивачем доданий до матеріалів справи диск відео-звукозапису від 08.12.2019 р.(а.с.25) та від 09.02.2020 р. (а.с.30).

06.12.2019 р. позивач звертався до відповідача з листом № 06/12/19/2, в якому пропонував відповідачу врегулювати питання використання фонограм та зафіксованих у них виконань у закладі відповідача шляхом отримання дозволу від Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", підписавши з позивачем договір про використання фонограм та зафіксованих у них виконань, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 06.12.2019 р..

Матеріали справи не містять відповіді відповідача на вказаний лист та докази укладення сторонами відповідного договору.

У зв`язку з неукладанням договору позивач звернувся до суду про стягнення збитків у розмірі 208 650 грн..

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Статтею 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 421 Цивільного кодексу України, суб`єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об`єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Згідно із частиною 1 статті 424 Цивільного кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Стаття 443 Цивільного кодексу України встановлює, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України визначено, що об`єктами авторського права є музичні твори (з текстом або без тексту).

Згідно ст.440 Цивільного кодексу України, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено відповідні зміни до Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Разом з тим, згідно із п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, а в частині функціонування електронної системи реєстрації та обліку у сфері авторських і суміжних прав з 1 липня 2019 року, тобто Закон набрав чинності з 22.07.2018.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав.

Розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Користувач - будь-яка юридична особа, фізична особа, фізична особа - підприємець, яка вчиняє дії, що відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права" вимагають отримання згоди від суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, або яка іншим чином повинна виплатити винагороду чи відрахування правовласникам.

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції, зокрема укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав; збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління; здійснюють інші функції, визначені цим Законом та статутом.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.

Частиною 5 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначено, що розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом.

Розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно в таких сферах: 1) публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів; 2) публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції; 3) право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою; 4) право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне сповіщення фонограм і зафіксованих у них виконань, відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, крім кабельної ретрансляції.

Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється розширене колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.

а кожною сферою розширеного колективного управління визначається одна акредитована організація за умови відсутності будь-яких конфліктів інтересів між основною категорією правовласників, в інтересах якої діє така організація, та іншими категоріями правовласників, на користь яких має збиратись дохід від прав у відповідній сфері розширеного колективного управління. У випадку існування зазначеного конфлікту інтересів, Комісія визначає за критеріями та в порядку, визначеними частинами 4-10 статті 15 цього закону, додаткову акредитовану організацію для цієї сфери з-поміж організацій, які здійснюють діяльність переважно в інтересах відповідної іншої категорії правовласників. Юридично-правовий статус додаткової акредитованої організації означає, що ця організація не має права самостійно здійснювати збір доходу від прав з користувачів у відповідній сфері, але водночас має повноваження вимагати та отримати з акредитованої організації частку доходу від прав в цій сфері, яка належить категорії правовласників, в інтересах яких діє додаткова акредитована організація, для подальшого розподілу та виплати такої частки правовласникам цієї категорії. Правовласники відповідної категорії мають право відкликати свої права з додаткової акредитованої організації відповідно до розширеного колективного управління.

Одна організація колективного управління може бути акредитована на здійснення розширеного колективного управління у декількох сферах щодо декількох категорій правовласників, за умови відсутності конфлікту інтересів між різними категоріями правовласників.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" встановлено, що установа є держателем та адміністратором і забезпечує ведення Реєстру організацій колективного управління, до якого постійно забезпечується вільний доступ. Технічне забезпечення функціонування реєстру здійснює Установа. На вимогу заявника Установа безоплатно надає витяг з Реєстру організацій колективного управління протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної заяви.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.05.2019 № 912 "Про акредитацію організації колективного управління" акредитовано організацію колективного управління Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" у сфері розширеного колективного управління - право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строком на три роки.

Таким чином, Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" є акредитованою організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою", строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019, що підтверджується витягом з Реєстру організацій колективного управління від 31.05.2019 наданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (яке перейменоване на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) супровідним листом № 2301-07/23003-07 від 03.06.2019.

Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено що публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях.

Цією ж статтею встановлено що публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Згідно пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 р. N 71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань" суб`єкти комерційного використання повинні, зокрема, не перешкоджати представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Отже, Організація наділена правом фіксувати факти комерційного використання музичних творів способом публічного виконання/публічного сповіщення.

Факт комерційного використання відповідачем фонограм та зафіксованих у них виконань музичних творів (об`єктів суміжних прав) в публічному закладі "Capone Bar", який розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Коцюбинського, 20 «а», підтверджено актами фіксації№ 06/12/19 від 08.12.2019 р. та №02/02/20 від 09.02.2020 р..

Судом також досліджено наявні в матеріалах справи диски відео-звукозапису від 08.12.2019 р.(а.с.25) та від 09.02.2020 р. (а.с.30) та встановлено, що викладені в актах обставини відповідають дійсності, а саме з відеозапису на диску від 08.12.2019 р. вбачається, що фіксація проводилась у в публічному закладі "Capone Bar" (40 секунда відеозапису) в якому відбувалось виконання музичних творів через встановлені прилади/технічні засоби (колонки) (5 хвилина 35 секунда) та здійснено відеозйомку «Куточка споживача» з якого вбачається, що діяльність у вказаному закладі проводить саме відповідач (25 хвилина 25 секунда).

Вказані факти відповідачем під час розгляду справи не спростовані.

Відповідно до ст. 431 Цивільного кодексу України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Згідно ч.3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав. Процедура оскарження у судовому порядку тимчасових тарифів чи затверджених тарифів, опублікованих Установою, не може бути підставою для ухиляння користувачів від укладення договору. У разі якщо договір між користувачем та організацією колективного управління укладено на основі тимчасового тарифу, він має бути переукладений (шляхом підписання нового договору або укладення сторонами додаткової угоди) після оприлюднення Установою затвердженого тарифу.

У разі укладення користувачем договору з акредитованою організацією колективного управління та виконання ним передбачених таким договором зобов`язань користувач звільняється від будь-яких інших претензій щодо даної категорії прав, виду об`єкта авторського права і (або) суміжних прав і способу його використання згідно зі сферою акредитації організації колективного управління, з якою він уклав договір, крім тих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, щодо яких на загальнодоступному веб-сайті даної організації колективного управління зазначено, що вони не охоплюються договором. У разі надходження таких претензій вони вирішуються організаціями колективного управління.

Проте, доказів укладення відповідачем відповідного договору суду не надано, як і іншого дозволу правовласників на здійснення використання (публічного виконання) спірних музичних творів, відповідні належні докази відповідачем не вказані та до матеріалів справи не долучені.

Таким чином, суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності підтверджено факт неправомірного використання відповідачем у власній господарській діяльності спірних музичних творів шляхом здійснення публічного виконання без дозволу правовласника, тобто наявна протиправна поведінка відповідача.

Судом взяті до уваги та враховані положення ст. 1 та ч. 5 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", які визначають, що розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що саме позивач акредитований як організація розширеного колективного управління у сфері "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою". Також у справі відсутні докази про те, що правовласники спірних музичних творів вилучили свої права щодо колективного управління.

Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав" затверджені Тарифи щодо сфери "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою", які також розміщені на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України http://me.gov.ua/.

Відповідно до п. 3 Тарифів, при використанні особою у своїй господарській діяльності фонограм та/або виконань без дозволу (без договору з акредитованою організацією колективного управління) застосовуються наступні тарифи для їх подальшого закріплення у договорі із акредитованою організацією колективного управління щодо періоду в якому такою організацією було зафіксоване зазначене порушення.

Тариф за використання однієї фонограми та/або одного виконання без дозволу (без укладення договору з акредитованою організацією колективного управління) складає: 10 (десять) мінімальних місячних заробітних плат в розмірі передбаченому законом на початок календарного року в якому сталось бездозвільне (бездоговірне) використання.

Позивач через ухилення відповідача від свого обов`язку укласти з ним договір, недоотримав суму роялті, яка випливає із базового тарифу передбаченого Тарифами ГС УЛАСП, що розміщені на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. А саме недоотримав роялті на суму, що відповідає 50 мінімальним місячним заробітним платам.

Відповідно до абзацу четвертого сторінки 2-ої тарифів ГС "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ" договір має бути укладений за базовим тарифом, який дорівнює 50 мінімальним місячним заробітним платам в розмірі передбаченому законом на початок календарного року в якому користувач розпочав зазначене використання.

На 1 січня 2019 року мінімальна зарплата становить 4 173 гривень.

Позивач просив стягнути 50 мінімальних заробітних плат, що складають суму 208 650 грн. яка підлягає до стягнення.

Відсутність своєї вини відповідно до положень ст. 614 ЦК України відповідачем не доведено.

У зв`язку з наведеним стягненню підлягає сума 208 650 грн., що становить розмір збитків позивача внаслідок неотримання винагороди (роялті) за використання суміжних прав та є у безпосередньому причинному зв`язку з діями відповідача щодо використання цих прав без укладення договору та не сплатою роялті в добровільному порядку.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин.

Таким чином заявлені позовні вимои підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3129,75 грн. судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 30000 грн., суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат є:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 вказаної вище статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вже зазначено вище, згідно п.1 ч.2 ст.126 ГПК України розподілу судових витрат підлягає розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як вбачається, 14.01.2020 між адвокатським об`єднанням "Інтелкрафтс" (далі - Адвокатське об`єднання) та Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (далі - клієнт) було укладено договір №01/2020 про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір про надання правової допомоги, а.с. 33), відповідно до пункту 1.1 якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надану йому правову допомогу.

Згідно з п.1.3. Договору детальний опис павової допомоги, що надається у кожному окремому випадку оформлюється додатками до договору.

З наявного в матеріалах справи Додатку №2 до договору №01/2020 від 14.01.2020 вбачається, що об` Адвокатське об`єднання надає клієнту професійну правничу допомогу у господарській справі за зверненням Клієнта з позовом до ФОП Марціновський Р.Ф. (п.1.) (а.с.60).

Пунтком 2.1. визначено, що за підготовку позовної заяви, представництво інтересів Клієнта та складання необхідних документів в суді першої інстанції, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню 30000 грн..

27.07.2020 р. між Адвокатським об`єднанням "Інтелкрафтс" та Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» складено Акт приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги по справі 904/2369/20 (п.1 Акту) (а.с.59).

В пункті 2 Акту зазначено, що сплата за всю проведену роботу здійснюється протягом10 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі 904/2369/20.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, послуги з надання правової (правничої допомоги) надавались адвокатом Молчановим П.В., який має свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії КС№8042/10 видане 18.07.2019 р.(а.с.32).

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз наданих адвокатом послуг, що наведений у акті приймання-передачі наданих послуг, та встановлено, що обсяг наданих послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, вартість послуг є адекватною, доказів на їх завищення суду не надано.

В той же час, слід зауважити, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 вказаного Кодексу), тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Враховуючи, що у даній справі відповідачем не заявлено про неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн., яка заявлена до стягнення позивачем.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Марціновського Романа Франковича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Громадської спілки "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ" (02002, м.Київ, вул. А.Аболмасова, буд.5, група приміщень 57, офіс 7, ) суму збитків в розмірі 208650 грн., а також 3129,75 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду

Повне рішення складено 07.12.2020

Суддя С.П. Панна