ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.12.2020 м.Дніпро Справа № 908/406/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Чміль Олексія Петровича на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.04.2020, ухвалене суддею Боєвою О.С. (м. Запоріжжя), повний текст якого складений 27.04.2020, у справі №908/406/20

за позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя

до Фізичної особи підприємця Чміль Олексія Петровича, , м. Запоріжжя

про стягнення суми 41892,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.04.2020 у справі №908/406/20 позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця Чміль Олексія Петровича, на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж, суму 23446 грн. 09 коп. боргу за спожиту активну електричну енергію, суму 14755 грн. 75 грн. пені, суму 1299 грн. 05 коп. - 3% річних, суму 2386 грн. 88 коп. інфляційних втрат, суму 2101 грн. 76 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду в частині штрафних санкцій та нарахування 3% річних, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач Фізична особа підприємець Чміль Олексій Петрович, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема ухвалення рішення суду за відсутності сторони не повідомленої належним чином про час та місце судового засідання, що позбавило відповідача можливості надати свої заперечення на позовну заяву, просить рішення суду від 21.04.2020 скасувати у частині стягнення пені в сумі 14 755,75 грн, 1299,05 грн трьох відсотків річних, ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити на 90% розмір неустойки та 3% річних, тобто до 1475,58 грн заборгованості за пенею та 129,91 грн заборгованості за трьома відсотками річних.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке мотивовано тим, що відповідач не був обізнаний з наявним рішенням у цій справі та судовим провадженням щодо нього, до моменту накладення арешту на пенсійні виплати відповідача.

Зважаючи на необхідність надання правової допомоги відповідач звернувся до Запорізького міського центру з надання безоплатної правової допомоги, за результатом якого Центром видано доручення для надання безоплатної правової допомоги від 15.10.2020 та призначено адвоката Дев"яткова А.О.

Представником відповідача 22.10.2020 здійснено ознайомлення з матеріалами справи та встановлено, що всі судові процесуальні документи повернулись до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Згідно із частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2). Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу (частина 3).

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи зі змісту ст. 119 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин такого пропуску.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки на апеляційне оскарження, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість поновлення строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне провадження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Так, скаржник зазначає, що про судове провадження не знав, жодних процесуальних документів від суду не отримав.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2020 року до Господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя до Фізичної особи підприємця Чміль Олексія Петровича з позовом про стягнення 41892,59 грн, з яких: 23 446,09 грн заборгованості за активну електричну енергію, 14 760,40 грн. пені, 1299,22 грн. три відсотки річних, 2386,88 грн. інфляційних втрат.

Адресою відповідача, яка збігається з адресою у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у позові зазначено: 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 10, кв.4.

Ухвалою суду від 24.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/406/20; її розгляд призначений на 25.03.2020 (а.с.48-49). Вказана ухвала, направлена відповідачу, повернулась до суду 30.03.2020 з формулюванням "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 63-65).

Ухвалою від 25.03.2020 через неявку обох сторін та клопотання позивача розгляд справи відкладений на 21.04.2020 (а.с.58). Вказана ухвала, направлена відповідачу, повернулась до суду 06.05.2020 знов з формулюванням "за закінченням терміну зберігання" (а.с.72-73).

В судовому засіданні 21.04.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст якого виготовлено та підписано 27.04.2020 (а.с.68-71). Вказаний процесуальний документ, направлений відповідачу, також повернувся до суду 02.06.2020 з аналогічним формулюванням (а.с.74-78).

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно із частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі № 906/142/18 висловила правову позицію, подібну правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, що положення Господарського процесуального кодексу України не дають підстав для висновку, що повернення до суду кореспонденції із зазначенням причин повернення "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення поштової кореспонденції з таких причин не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її відсутність за адресою, повідомленою суду.

Згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 906/142/18, від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 та у постановах Касаційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 909/940/18, від 10.02.2020 у справі № 90/1744/19.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що всі процесуальні документи, направлені відповідачу, жодного разу йому не були вручені та повернуті суду з формулюванням "за закінченням терміну зберігання", що не може свідчити про вручення процесуального документу, а отже, вказує на необізнаність апелянта із наявною судовою справою відносно нього, відповідно, не можливістю висловити свою позицію щодо заперечення позову вчасно, під час судового розгляду, єдиною можливістю для апелянта в контексті доступу до суду з метою захисту свого порушеного права та заперечення позову, є поданням ним апеляційної скарги.

Таким чином, наведені скаржником підстави для відновлення строку на апеляційне оскарження визнаються колегією суддів поважними, в зв"язку з чим суд вважає необхідним вказане клопотання задовольнити та відновити строк для подачі апеляційної скарги.

Крім того, заявником також подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке обґрунтовано положеннями частин 1, 3 ст.8 Закону України "Про судовий збір", а також тим, що заявник підприємницької діяльності не здійснює, що підтверджує довідкою Головного управління ДПС у Запорізькій області від 30.10.2020, єдиним доходом у нього є пенсійне забезпечення, розмір якого за 2019 рік склав 18 440 грн і за поточний рік 16 676,00 грн (довідка Правобережного об"єднаного управління ПФУ м.Запоріжжя №7932 4197 2419 1911/2603), що фактично відносить відповідача до малозабезпечених верств населення, а судовий збір становить 17,1% доходів ОСОБА_1 за 2019 рік.

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави зазначити, що сплату судового збору може бути відстрочено, розстрочено з огляду на суб`єктний склад заявника (п.п.1, 2 ч.1 ст.8 Закону) та предмет позову (п.3 ч.1 ст.8 Закону). До суб`єктів, яким Законом надається право на відстрочення, розстрочення сплати судового збору, відносяться лише фізичні особи, предметом позову має бути захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав та відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд бере до уваги, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 діяв як фізична особа підприємець, а відтак, оскаржив до суду рішення у справі № 908/406/20 не як позивач фізична особа, як це передбачено п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", а як позивач фізична особа-підприємець у справі № 908/406/20 зі статусом суб"єкта господарювання.

В той же час, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 по справі №753/16525/16-ц Верховний Суд визначив співвідношення понять фізичної особи та фізичної особи - підприємця та їх правового статусу, зокрема, фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус "фізична особа підприємець" сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

З огляду на викладене, статус фізичної особи підприємця нерозривно пов"язаний із фізичною особою.

Заявником підтверджено належними та допустимими доказами, що як фізична особа підприємець він не отримував доходу за період 01.01.2019 по 19.10.2020 (довідка Головного управління ДПС у Запорізькій області від 30.10.2020 №25952/14/08-01-51), а єдиним джерелом доходу є пенсійні виплати, які за період з січня 2019 по жовтень 2020 року склали 35 116,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за даною апеляційною скаргою (3153,00 грн), перевищує 5% річного доходу фізичної особи за рік.

Отже, з урахуванням доведення належними та допустимими доказами апелянтом незадовільного майнового стану, втім, з огляду на наявність статусу підприємця, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору частково, відстрочивши ФОП Чміль О.П. сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, 01.12.2020 апелянтом через відділення зв"язку (до надходження справи до суду апеляційної інстанції) подано змінену апеляційну скаргу, яка обґрунтована тими обставинами, що відповідач, зазнавши внаслідок автомобільної аварії черепно-мозкової травми та отримавши інвалідність 3 групи (підтверджено вироком суду від 18.11.2016 по справі №201/5113/16-к) має погану пам"ять, тому після підготування та надіслання представником першої апеляційної скарги припустив, що договір оренди приміщення, заборгованість з оплати електроенергії до якого стала предметом позову у цій справі (за січень березень 2018 року), припинив свою дію до нарахувань, здійснених позивачем у цій справі (наприкінці 2017 року). Тому для з"ясування вказаних обставин представником відповідача здійснено адвокатський запит до орендодавця приміщення Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, 10.11.2020, на який отримано 25.11.2020 відповідь, згідно якої орендоване приміщення повернуто відповідачем за актом приймання-передачі 31.10.2017, отже, апелянт вважає здійснені позивачем нарахування заборгованості за електричну енергію в приміщення, користувачем якого він не був, безпідставними, в зв"язку з чим, не визнає заявлені позовні вимоги взагалі, а відтак, просить рішення у цій справі скасувати у повному обсязі, в задоволенні позову відмовити.

Одночасно, посилаючись на норми ст.ст.119, 266 ГПК України, просить поновити строк для подання зміненої апеляційної скарги, з урахуванням наявності об"єктивних обставин, що зумовили неможливість подати таку скаргу вчасно отриманням відповіді на адвокатський запит лише 25.11.2020.

Згідно з частинами 1, 2 ст.266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, з урахуванням обізнаності із наявною справою лише з 22.10.2020, подання первісно апеляційної скарги у двадцятиденний строк з моменту ознайомлення зі справою, з огляду на необхідність збирання інформації, зокрема отримання відповіді на адвокатський запит (10.11.2020), суд визнає наведені підстави поважними та приймає до розгляду змінену апеляційну скаргу.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Спір у даній справі не відноситься до категорії тих, що не можуть розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження, а загальна сума позову становить 41892,59 грн., що є меншим від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2020 ця сума дорівнювала 210 200 грн), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Оскільки предметом позову є сума, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але характер спірних відносин і предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, тому суд вважає необхідним розгляд апеляційної скарги здійснювати в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається з поданих документів, апеляційна скарга оформлена у відповідності до вимог, встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, відповідно до вимог статей 256, 258, 262 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у справі №908/406/20.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Керуючись ст. ст. 119, 256, 262, 263, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України, ст.8 Закону України "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Фізичної особи підприємця Чміль Олексія Петровича про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити Фізичній особі підприємцю Чміль Олексію Петровичу сплату судового збору в сумі 3153,00 грн за подачу апеляційної скарги у справі №908/406/20 на строк до ухвалення судового рішення у цій справі.

2. Відновити строк на подання апеляційної скарги та зміненої апеляційної скарги.

3.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця Чміль Олексія Петровича на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.04.2020 у справі №908/406/20.

4. Розгляд справи № 908/406/20 призначити у судовому засіданні на 18.01.2021 на 10:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

5. Зупинити дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги.

6. Позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження надати до суду: відзив на апеляційну скаргу, заперечення щодо клопотання про призначення повторної експертизи (копію вказаного документу у цей же строк направити іншим учасникам справи, докази чого надати суду).

7. Відповідачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження надати до суду власні заяви, клопотання відповідно до ст.ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, додаткові докази та обґрунтування щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції (копії вказаних документів у цей же строк направити іншим учасникам справи, докази чого надати суду).

8. З метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби рекомендувати учасникам справи:

- утриматись від безпосередньої присутності в залі суду;

- прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі, відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв"язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, для чого подати відповідне клопотання в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України (зокрема, частинами 1-4 ст.197 та частинами 6, 8 ст.197 ГПК України);

- надати клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У випадку безпосередньої участі учасників справи в судовому засіданні обов`язковою є наявність засобів особистого захисту (масок, рукавичок, тощо).

9. Роз`яснити учасникам справи, що:

- відповідно до частин 3, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції;

- відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції;

- заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом;

- відповідно до ч.1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, тощо, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10. Копію ухвали надіслати учасникам справи засобами електронного зв"язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на сторінці Центрального апеляційного господарського суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/sud4876/ або переглянути процесуальні документи по справі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік