ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Харків Справа № 913/581/20

Провадження №17/913/581/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного письмового провадження за позовною заявою Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа», м. Лисичанськ Луганської області,

до Лисичанського комунального підприємства «Кінотеатр «Дружба», м. Лисичанськ Луганська область,

про стягнення 104347,22 грн,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (далі - позивач) звернулося з позовом до Лисичанського комунального підприємства «Кінотеатр «Дружба» (далі - відповідач) про стягнення 104347,22 грн, з яких:

- 101561,28 грн - основний борг за період з грудня 2019 року по березень 2020 року (включно) за договором купівлі-продажу теплової енергії від 22.11.2018 №436;

- 1818,81 грн - 3 % річних за період з 26.01.2020 по 15.10.2020;

- 967,13 грн - інфляційні втрати за період з лютого 2020 року по вересень 2020 року.

Ухвалою суду від 13.10.2020 відкрито провадження у справі №913/581/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.10.2020 місцезнаходження юридичної особи відповідача - Лисичанського комунального підприємства «Кінотеатр «Дружба» є: проспект Перемоги, 121, м. Лисичанськ Луганської області, 93120 (а.с.45).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.46,47), а також на електронну пошту відповідача (а.с.51).

Ухвалу про відкриття провадження у справі суду від 13.10.2020 відповідач отримав 27.10.2020, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.49).

Крім того, про розгляд цієї справи суд повідомив відповідача телефонограмою від 18.11.2020 № 913/581/20 (а.с.50).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов із викладенням власної правової позиції та будь-яких заяв або клопотань до матеріалів справи не надав.

З огляду на вищевказане, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд встановив таке.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа», є правонаступником усіх прав та обов`язків Лисичанського спеціалізованого підприємства «Лисичанськтепломережа», яке було створено рішенням 12 сесії Лисичанської міської ради 21 скликання від 24.01.1992 і зареєстроване рішенням Лисичанської міської ради від 20.04.1992 №124 на базі відособленої частини комунальної власності з метою виробництва, транспортування, постачання і реалізації теплової енергії для задоволення потреб населення та інших споживачів. Згідно з наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 09.06.2004 №65 Лисичанське спеціалізоване підприємство «Лисичанськтепломережа» наказом управління власності Лисичанської міської ради від 06.05.2008 №246 перейменоване у Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа». Засновником підприємства є Лисичанська міська рада Луганської області (п. 1.3 Статуту Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа»).

Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (а.с.44) зареєстровано в якості юридичної особи 20.04.1992, дата запису: 15.06.2005, номер запису: 0000529, основним видом діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (35.30), і відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності.

Між Комунальним підприємством «Лисичанськтепломережа», як Постачальником (далі - позивач) та Лисичанським комунальним підприємством «Кінотеатр «Дружба», як Споживачем (далі - відповідач) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії від 22.11.2018 №436 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставляти Споживачу теплову енергію, якість якої відповідає нормативним вимогам, встановлених законодавством України, в опалювальний період, для опалення приміщень за Додатком № 1, а Споживач зобов`язується своєчасно проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати у безготівковій формі у національній грошовій одиниці Споживачем за спожиту теплову енергію після пред`явлення постачальником рахунків для здійснення платежу, які відправляються Споживачу поштою або вручаються під розпис або згідно з актами приймання-передачі теплової енергії по тарифам, на дату укладання які становлять:

тариф на теплову енергію для інших організацій складає 1606,50 грн/Гкал без ПДВ (1927,80 грн/Гкал з ПДВ) за такими складовими:

- тариф на виробництво теплової енергії - 1545,14 грн/Гкал без ПДВ (1854,17 грн/Гкал з ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії - 59,99 грн/Гкал без ПДВ (74,99 грн/Гкал з ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії - 1,37 грн/Гкал без ПДВ (1,64 грн/Гкал з ПДВ).

До рахунку додаються акт приймання-передачі теплової енергії. За умови неповернення Споживачем підписаних актів приймання-передачі теплової енергії чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу теплової енергії, поставленого Споживачу у звітному місяці, в 10-денний строк, вважається, що постачання теплової енергії у такому місяці відбулося Споживачу в повному обсязі і прийнято Споживачем без зауважень (п. 2.2 Договору).

Сторони встановили у п. 2.3 Договору, що плата за теплову енергію справляється по рахункам-фактурам Постачальника щомісячно в строк до 25 числа поточного місяця за розрахунковий місяць.

Відповідно до п. 2.6 Договору оплата за спожиту теплову енергію відбувається за тарифами, діючими на день постачання теплової енергії. В разі затвердження змін по тарифам уповноваженим на те органом нарахування сплати по новим тарифам здійснюється з дати вступу їх в законну силу, з послідуючим письмовим повідомленням Споживача.

Як встановили сторони у п. 3.1 Договору, строк постачання теплової енергії: з 22.11.2018 до 31.12.2018.

У п. 3.2 Договору сторони визначили місце постачання теплової енергії згідно з Додатком № 1 до Договору.

Між Постачальником та Споживачем укладено Додаток № 1 до цього Договору, де визначено найменування приміщення: ЛКП «Кінотеатр «Дружба»; адреса: м. Лисичанськ, пр.. Перемоги, 121; опалювальна площа: 639,70 м2; навантаження на опалення: 452006,86 ккал/год (а.с.19).

У п. 4.1 Договору сторони встановили, що Споживач зобов`язується, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену теплову енергію.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018 та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявлено однією із Сторін про відмову від цього Договору або його перегляду. В частині постачання теплової енергії, відповідно до ст. 631 ЦК України - з моменту їх надання з листопада 2018 року, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань згідно з умовами Договору (п. 8.1 Договору).

У п. 9.2 Договору сторони зазначили, що для постійного зв`язку з Постачальником та узгодження всіх питань, пов`язаних з виконанням умов цього Договору, Споживач призначає свого відповідального за теплове господарство та показники приладів обліку споживання теплової енергії в особі директора Лукіної В.В .

Факт постачання теплової енергії на централізоване опалення в опалювальний період з 02.11.2019 по 31.03.2020 за адресою: проспект Перемоги, буд.121, м. Лисичанськ Луганської області, підтверджується Актами про включення опалення та про відключення опалення, які скріплені печатками та підписані повноважними представниками сторін без доповнень та зауважень (а.с.21).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу за період з грудня 2019 року по березень 2020 року (включно) теплову енергію в загальній кількості 72,31203 Гкал на загальну суму 122672,17 грн, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії, а саме:

- від 31.12.2019 за грудень 2019 року у кількості 18,811 Гкал на суму 31919,89 грн (а.с.26);

- від 31.01.2020 за січень 2020 року у кількості 23,530 Гкал на суму 39917,35 грн (а.с.27);

- від 29.02.2020 за лютий 2020 року у кількості 22,339610 Гкал на суму 37897,80 грн (а.с.28);

- від 31.03.2020 за березень 2020 року у кількості 7,631350 Гкал на суму 12946,13 грн (а.с.29).

Зазначені акти скріплені печатками та підписані повноважними представниками сторін без доповнень та зауважень.

На виконання умов Договору, позивачем відповідачу були вручені під розпис рахунки, які були отриманні повноважними представниками відповідача: директором Лукіною В.В., головним бухгалтером Кур`яновою В.П., бухгалтером Сергієнко Є.С. (а.с.20), а саме:

- рахунок від 31.12.2019 №3822, згідно з яким у грудні 2019 року спожито 18,811 Гкал теплової енергії на суму (з ПДВ) 31919,89 грн (а.с.22);

- рахунок від 31.01.2020 №185, згідно з яким у січні 2020 року спожито 23,530 Гкал теплової енергії на суму (з ПДВ) 39917,35 грн (а.с.23);

- рахунок від 29.02.2020 №517, згідно з яким у лютому 2020 року спожито 22,339610 Гкал теплової енергії на суму (з ПДВ) 37897,80 грн (а.с.24);

- рахунок від 31.03.2020 №849, згідно з яким у березні 2020 року спожито 7,631350 Гкал теплової енергії на суму (з ПДВ) 12946,13 грн (а.с.25).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на виконання умов вказаного Договору він поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 122672,17 грн, за яку відповідач розрахувався частково на суму 21110,89 грн, залишок боргу складає 101561,28 грн (а.с.9), за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Сторонами за Договором складено, підписано та засвідчено їх печатками акт звірення взаємних розрахунків за період 01.11.2019 - 01.06.2020, згідно з яким залишок заборгованості на 01.06.2020 складає 101561,28 грн (а.с.30).

Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.

У зв`язку з порушенням строків оплати відповідачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані та заявлені до стягнення 3% річних у сумі 1818,83 грн за загальний період з 26.01.2020 по 15.10.2020 (окремо по кожному рахунку) та інфляційні втрати в сумі 967,13 грн за загальний період з січня 2020 року по вересень 2020 року (окремо по кожному рахунку), згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.10).

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надання відповідачу послуг з централізованого опалення за період з грудня 2019 року по березень 2020 року включно підтверджено матеріалами справи, зокрема, актами про включення опалення і відключення опалення та актами приймання-передачі теплової енергії в загальній кількості 72,31203 Гкал на загальну суму 122672,17 грн. Також позивач вручив під розпис відповідачу рахунки для здійснення платежів, згідно з умовами п. 2.1 Договору (а.с.20-29).

З огляду на те, що відповідач повинен був здійснювати оплату за теплову енергію по рахункам-фактурам Постачальника щомісячно в строк до 25-го числа поточного місяця за розрахунковий місяць, відповідно до п. 2.3 Договору, то строк виконання зобов`язання було порушено, починаючи з 26-го числа кожного місяця, в якому поставлялась теплова енергія.

Як вбачається з наданого позивачем акту звірення взаємних розрахунків між сторонами за Договором за період 01.11.2019 - 01.06.2020, який підписано та засвідчено їх печатками, відповідач частково оплатив спожиту теплову енергію в загальній сумі 21110,89 грн, а саме: 27.01.2020 в сумі 15010,89 грн та 17.02.2020 в сумі 6100,00 грн (а.с.30).

Отже, матеріалами справи, а також наданими позивачем доказами підтверджується наявність боргу за поставлену відповідачу теплову енергію за період з грудня 2019 року по березень 2020 року включно в сумі 101561,28 грн, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані та заявлені до стягнення 3% річних у сумі 1818,83 грн за загальний період з 26.01.2020 по 15.10.2020 (окремо по кожному рахунку) та інфляційні втрати в сумі 967,13 грн за загальний період з січня 2020 року по вересень 2020 року (окремо по кожному рахунку), згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.10).

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

З наданого до матеріалів справи розрахунку позивача вбачається, що 3 % річних в сумі 1818,81 грн було нараховано за порушення терміну сплати рахунку від 31.12.2019 №3822 на суму 31910,89 грн з урахуванням часткових оплат, а саме:

- на суму 16900,00 грн (з урахуванням оплати 27.01.2020 в сумі 15010,89 грн) нараховані 3 % річних у сумі 1,39 грн за 26.01.2020;

- на суму 10800,00 грн (з урахуванням оплати 17.02.2020 в сумі 6100,00 грн) нараховані 3 % річних у сумі 18,64 грн за період з 27.01.2020 по 16.02.2020;

- на суму 10800,00 грн нараховані 3 % річних у сумі 214,82 грн за період з 17.02.2020 по 15.10.2020.

За порушення терміну сплати рахунку від 31.01.2020 №185 на суму 39917,35 грн нараховані 3 % річних у сумі 264,44 грн за період з 26.02.2020 по 15.10.2020.

За порушення терміну сплати рахунку від 29.02.2020 №517 на суму 37897,80 грн нараховані 3 % річних у сумі 635,44 грн за період з 26.03.2020 по 15.10.2020.

За порушення терміну сплати рахунку від 31.03.2020 №849 на суму 12946,13 грн нараховані 3 % річних у сумі 184,08 грн за період з 26.04.2020 по 15.10.2020.

Суд зазначає, що позивачем при розрахунку 3 % річних за порушення терміну сплати рахунку від 31.12.2019 №3822 на суму 31910,89 грн, з урахуванням оплат 27.01.2020 в сумі 15010,89 грн та 17.02.2020 в сумі 6100,00 грн, неправильно враховано суми боргу на які нараховуються 3 % річних.

Так, за день існування боргу 26.01.2020, борг складав 31910,89 грн, а не 16900,00 грн, за період з 27.01.2020 по 16.02.2020 існував борг в сумі 16900,00 грн, а не 10800,00 грн, як помилково у розрахунку зазначив позивач.

Разом із тим, вказання сум боргу, менших ніж наявні, та нарахування 3 % річних саме на менші суми боргу є правом позивача, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування 3 % річних на суму боргу за грудень 2019 року з урахуванням часткових оплат.

Перевіривши правильність розрахунку решти 3 % річних позивача в сумі 1583,96 грн (764,44 грн + 635,44 грн + 184,08 грн), нарахованих позивачем на борг за рахунками від 31.01.2020 №185, від 29.02.2020 №517 та від 31.03.2020 №849, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та відповідає приписам законодавства, тому підлягає задоволенню.

В частині вирішення вимоги щодо стягнення інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань слід виходити з такого.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У свою чергу, у кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

З наданого до матеріалів справи розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати в сумі 967,13 грн були нараховані за порушення терміну сплати рахунку від 31.12.2019 №3822 на суму 31910,89 грн з урахуванням часткових оплат, а саме:

- на суму 16900,00 грн (з урахуванням оплати 27.01.2020 в сумі 15010,89 грн) нараховані інфляційні втрати в сумі 167,31 грн за період з лютого по вересень 2020 року;

- на суму 10800,00 грн (з урахуванням оплати 17.02.2020 в сумі 6100,00 грн) нараховані інфляційні втрати в сумі 139,32 грн за період з березня по вересень 2020 року.

За порушення терміну сплати рахунку від 31.01.2020 №185 на суму 39917,35 грн нараховані інфляційні втрати в сумі 514,93 грн за період з березня по вересень 2020 року.

За порушення терміну сплати рахунку від 29.02.2020 №517 на суму 37897,80 грн нараховані інфляційні втрати в сумі 185,70 грн за період з квітня по вересень 2020 року.

За порушення терміну сплати рахунку від 31.03.2020 №849 на суму 12946,13 грн нараховані інфляційні втрати в сумі -40,13 грн за період з травня по вересень 2020 року.

Суд звертає увагу, що позивач визначив кінцевий період нарахування інфляційних вереснем 2020 року, однак при розрахунку цей місяць не застосував.

Крім того, позивач помилково визначив період нарахування з лютого по вересень 2020 року на суму 16900,00 грн, оскільки борг саме в цій сумі існував до 16.02.2020.

Отже, за порушення терміну сплати боргу за рахунком від 31.12.2019 №3822 за перерахунком суду інфляційні втрати складають 144,33 грн. Вказана сума і підлягає до стягнення на користь позивача. В задоволенні решти вимог в сумі 162,33 грн слід відмовити.

Решту інфляційних втрат в сумі 660,50 грн (514,93 грн + 185,70 грн - 40,13 грн), нарахованих позивачем на борг за рахунками від 31.01.2020 №185, від 29.02.2020 №517 та від 31.03.2020 №849, слід задовольнити з огляду на правильність розрахунку позивача та відповідність чинному законодавству.

Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію за період з грудня 2018 року по березень 2020 року включно в сумі 101561,28 грн, 3 % річних в сумі 1818,81 грн та інфляційні втрати в сумі 804,83 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Лисичанського комунального підприємства «Кінотеатр «Дружба», проспект Перемоги, 121, м. Лисичанськ Луганської області, 93120, ідентифікаційний код 20182285, на користь Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа», вул. Тепла, 17, м. Лисичанськ Луганської області, 93113, ідентифікаційний код 13401321, заборгованість в сумі 101561,28 грн, 3 % річних в сумі 1818,81 грн, інфляційні втрати в сумі 804,83 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 2098,73 грн.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2020.

Суддя О.С. Фонова