ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р.Справа № 922/2451/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши клопотання ТОВ "Леополі" (вх.№ 27259 від 23.11.2020 р) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополі" (79026, м. Львів, вул. Персенківка, 2; ідент. код 41078026)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (62801, Харківська обл., Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Поштова, 2; ідент. код 24478611)

про стягнення 3131137,95 грн.

за участю представників:

позивача (заявник) - не з`явився

відповідача - Соловей Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Леополі" 05.08.2020 р. звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмір 1112679,00 грн. та пені у розмірі 2018458,95 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13 листопада 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополі" 1112679,00 грн. заборгованості за договорами, 201845,89 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, а також 46967,08 грн. судового збору сплаченого за подачу позову. В частині вимог про стягнення 1816613,06 грн. пені в задоволенні позову відмовлено.

23.11.2020 через канцелярію суду надійшло клопотання ТОВ "Леополі" про ухвалення додаткового рішення (вх. 27259), згідно з яким заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 року заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на 02.12.2020 року.

01.12.2020 року представник відповідача подав до суду відзив на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача (вх. № 27980), згідно з якими просить суд зменшити розмір витрат позивача на оплату професійної допомоги з 45500,00 грн. до 8500,00, а в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 37000,00 грн. відмовити. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач наголошує, що позивач не надав ні акти приймання-передачі наданих послуг, ані будь-яких інших доказів виконання адвокатом своїх обов`язків за договором; не навів розрахунків часу затраченого на надання правничої допомоги за вказаними послугами та відсутні докази сплати зазначеної суми гонорару адвокату позивача; у розрахунку, що був поданий до позовної заяви, зокрема, такі послуги вказані як заплановані, а не свідчать, що вони були надані; При цьому відповідач наполягає, що фактичний обсяг позовної заяви складає 5.5 сторінок, з якої мотивувальна частина тільки 3 сторінки, а заява про збільшення позовних вимог складає всього 1,5 сторінки тексту, із яких мотивувальна частина складає тільки 0,5 сторінки, тому заявлений обсяг робіт вказаних позивачем не відповідає фактичним трудовитратам при написанні позову, а доказів зворотнього позивачем не надано. Одночасно відповідач зазначає, що справа розглядалась у режимі відеоконференції, тому відповідач вважає зазначену позивачем вартість у 2500,00 грн. за одне судове засідання необґрунтовано завищено та такою, яка не відповідає реальним затратам представника позивача на участь у суді.

У судове засідання позивач явку свого повноважного представника не забезпечив, у наданому на адресу суду клопотанні (вх. 27919) представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45500,00 грн.

Представник відповідача проти вимог позивача заперечує з підстав зазначених у відзиві на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача (вх. № 27980).

Розглянувши заяву ТОВ "Леополі", суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, огляду на таке.

Відповідно до приписів статей 123, 124, 126, 129, 244 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вище вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суд встановив, що ТОВ "Леополі" у позовній заяві від 30.07.2020 р. вказуючи попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які воно планує та очікує понести в зв`язку із розглядом справи зазначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 31000,00 грн. та зазначено, що підтвердження судових витрат позивача буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, на підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги позивачем подано суду копію Договору № 24/07/2020 про надання послуг у сфері права від 24.07.2020р., протокол узгодження договірної ціни від 24.07.2020 р.; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 16.11.2020 р.; копії платіжного доручення № 332 від 13.11.2020р. на суму 12500 грн. та платіжного доручення № 318 від 28.09.2020р. на суму 33000 грн., копію ордеру Серія ВС № 1032194 від 30.07.2020 р. на представництва інтересів ТОВ "Леополі" адвокатом Підгайна Надійка Йосифівна, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001703 Підгайна Н.Й.

Згідно з п. 1.1.1 Договору № 24/07/2020 про надання правової допомоги від 24.07.2020 р., виконавець (адвокат Підгайна Н.Й.) зобов`язується надати замовнику (ТОВ "Леополі") комплекс послуг в сфері права, які полягають у наданні замовнику усних та письмових консультацій та роз`яснень з приводу діючого законодавства та існуючої судової практики щодо можливості вирішення проблем та питань, стосовно яких надається консультація, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до протоколу узгодження вартості правничої допомоги до договору № 24/07/2020 про надання послуг у сфері права від 24.07.2020 р., укладеного між ТОВ "Леополі" та адвокатом Підгайна Надійка Йосифівна, сторони домовились про наступні ціни на надані послуги:

- підготовка позовної заяви по господарській справі (вивчення матеріалів справи, підготовка документів, формування правової позиції по справі) - 15 000,0 грн.;

- уточнення позовних вимог з розрахунком та скерування її відповідачеві з додатками - 5000,00 грн.;

- клопотання про слухання в режимі відеоконференції - 2500,00 грн.;

- підготовка відзиву, заперечення (з усіма додатками) до суду - 5000,00 грн.;

- оформлення і подача заяви, клопотання (з усіма додатками) до суду -1000,00 грн.;

- участь в судовому розгляді 2500/ 1 засідання;

- транспортні витрати, відрядження з розрахунку мінімум 3 доби (орієнтовно): квитки потяг - 1600,00 грн., проживання - 2000,00 грн., відрядні - 2800,00 (харчування, проїзду);

- гонорар по результату розгляду справи (укладення мирової угоди, позитивного рішення) 10% від суми задоволених штрафних санкцій, які надійшли на розрахунковий рахунок ТОВ "Леополі.

З поданого Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 16.11.2020 р. вбачається, що виконавець (адвокат Підгайна Н.Й.) з 24 липня 2020 року по 13 листопада 2020 року надав замовнику (ТОВ "Леополі") юридичні послуги відповідно до договору № 24/07/2020 про надання послуг у сфері права від 24.07.2020 р., а замовник прийняв надані послуги по супроводу розгляду справи в Господарському суду Харківської області № 922/2451/20. Вартість послуг за цей період, наданих виконавцем по акту, дорівнює 45500,00 грн., які складаються з:

- підготовка позовної заяви по господарській справі (вивчення матеріалів справи, підготовка документів, формування правової позиції по справі) - 15 000,0 грн.;

- уточнення позовних вимог з розрахунком та скерування її відповідачеві з додатками - 5000,00 грн.;

- клопотання про слухання в режимі відеоконференції - 2500,00 грн.;

- підготовка відзиву, заперечення (з усіма додатками) до суду - 7500,00 грн.;

- оформлення і подача заяви, клопотання (з усіма додатками) до суду (клопотання про долучення доказів про сплату судового збору, клопотання про перехід до розгляду справи по суті, клопотання про усунення недоліків) - 3000,00 грн.;

- участь в судовому розгляді - 5 засідань - 12500.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Таким чином, позивачем документально підтверджено, що ним було сплачено 45500,00 грн. за надання правової допомоги у справі № 922/2451/20.

Разом з тим, витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, при розподілі судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу адвокатом, має виходити з конкретних особливих обставин справи, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 стаття 126 Кодексу). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Кодексу). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 6 статті126 Кодексу).

Тобто, за наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

А саме, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим, судом враховано, що ТОВ "Харелектромет" подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх. 27980 від 01.12.2020 р.), в якій наголошено, що розмір зазначених позивачем витрат на правову допомогу у справі № 922/2451/20 на суму 45500,00 грн. є явно необґрунтованим та неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт та складністю справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 45500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Однак, суд беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., із розрахунку складання позовної заяви - 7500,00 грн.; 500,00 грн. - за складання лопотання про слухання в режимі відеоконференції та 2000,00 грн. - за складання заяви про уточнення позовних вимог з розрахунком та скерування її відповідачеві, виходячи з такого.

Перш за все, суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки, тобто, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору.

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України, ГК України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Відтак, здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, з урахуванням обставин справи, зважаючи на зазначені вище положення законодавства, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру правничих витрат, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, суд вважає об`єктивними та підтвердженими витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

У задоволенні вимог позивача про стягнення 35500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки:

- представнику відповідача зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі у судових засіданнях, об`єктивно вимагалось менше часу (15 годин зазначено у позовній заяві) на опрацювання матеріалів справи, аналіз чинного законодавства з урахуванням предмета спору та предмета доказування, підготовку до судових засідань та заяв по суті справи, а саму позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог;

- витрати на підготовку відзиву, заперечення (з усіма додатками) до суду у сумі 7500,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки заявником не доведено, що такі послуги надавались в межах цієї господарської справи, в якій заявник є позивачем;

- оформлення і подача заяви, клопотання (з усіма додатками) до суду, а саме: клопотання про долучення доказів про сплату судового збору, клопотання про перехід до розгляду справи по суті, клопотання про усунення недоліків на суму 3000,00 грн., то заявником не доведено, що такі витрати позивача були необхідними та обов`язковими, а відтак не можуть відноситись до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розумінні ст. 123 Господарського процесуального кодексу України;

- одночасно суд наголошує, що вартість послуги за складання Заяви про слухання справи в режимі відеоконференції є завищеною, оскільки за своїм змістом таке клопотання не є складним і не потребує багато часу на його складання;

- щодо витрат позивача здійснених за участь адвоката в судовому розгляді (5 засідань), то суд наголошує, що адвокатський гонорар повинен становити розумну ціну, при цьому з протоколів підготовчих та судових засідань вбачається, що адвокат Підгайна Н.Й. не приймала участі в жодному засіданні суду по справі № 922/2451/20, натомість в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Львівської області приймав участь адвокат Гейшев О.О. на підставі ордера серії ВС № 103590 від 04.09.2020 р. (а.с. 86), а відтак адвокатом Підгайною Н.Й. не доведено підставності отримання грошових коштів у сумі 12500,00 грн. за її участь в судовому розгляді цієї справи.

При цьому, судом враховано, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

За таких обставин, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів, а також встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи складність справи, строк розгляду справи, загальний обсяг підтверджених доказами наданих послуг з правничої допомоги, та при цьому виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи № 922/2451/20, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатніми, об`єктивними і співмірними зі складністю справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. (7500,00 грн. + 500,00 грн. + 2000,00 грн.).

Враховуючи вищевикладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання (вх.№ 27259) Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополі" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (62801, Харківська обл., Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Поштова, 2; ідент. код 24478611) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополі" (79026, м. Львів, вул. Персенківка, 2; ідент. код 41078026) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

3. В іншій частині в задоволенні клопотання про розподіл судових витрат у справі відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ "Перехідних положень" ГПК України та п. 4 розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 14.12.2020 р.

Суддя М.І. Шатерніков