ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/188/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Богатиря К.В., Бєляновського В.В.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

за участю:

від ПП «Шарм Плюс» - адвокат Мироненко К.Б., ордер ХС № 149758 від 09.07.2020;

Інші представники сторін в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Шарм Плюс»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020

у справі № 923/188/20

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Приватного підприємства «Шарм Плюс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників підприємства, статуту та скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

суддя суду першої інстанції: Нікітенко С.В.

місце ухвалення рішення: м. Херсон, вул.Театральна,18, Господарський суд Херсонської області

повний текст складено та підписано: 09.07.2020

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з позовними вимогами до Приватного підприємства «Шарм Плюс» про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» (), оформлених протоколом № 1/03/2016 від 09 березня 2016;

- визнання недійсним статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс» () у новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів засновників Приватного підприємства «Шарм Плюс», оформленим протоколом № 1/03/2016 від 09 березня 2016;

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» (), оформлених протоколом № 2/03/2016 від 23 березня 2016;.

- визнання недійсним статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс» () у новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», оформленим протоколом № 2/03/2016 від 23 березня 2016;

- визнання недійсною заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 22.032016 про вихід зі складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс»;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.03.2016 за № 7002220 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» проведену державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Чернегою О.В.: зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань від 29.03.2016 за № 8057680 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» проведену державним реєстратором КП «Центр Розвитку та інвестиції Васильківського району» Гутник І.І.: зміна складу або інформації про засновників.

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2016 за № 9057680 «Державна реєстрація відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором КП КП «Центр Розвитку та інвестиції Васильківського району» Гутник І.І.: зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.03.2018 № 1019536; внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, проведену державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим В.А.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на загальних зборах учасників ПП «Шарм Плюс», які відбулися 09 та 23 березня 2016 року ОСОБА_1 участі не приймала, письмового повідомлення із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного не отримувала, протоколи загальних зборів від 09 березня 2016 року № 1/03/2016 та від 23 березня 2016 року № 2/03/2016 не підписувала, заяву про свій вихід зі складу учасників (засновників) ПП «Шарм Плюс» не підписувала та не подавала.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм Закону України Закону України «Про господарські товариства», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 28 лютого 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020 у справі № 923/188/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», оформлене протоколом № 1/03/2016 від 09 березня 2016 року.

Визнано недійсним Статут Приватного підприємства «Шарм Плюс» у новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів засновників Приватного підприємства «Шарм Плюс», оформлений протоколом № 1/03/2016 від 09 березня 2016 року.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», оформлене протоколом № 2/03/2016 від 23 березня 2016 року.

Визнано недійсним Статут Приватного підприємства «Шарм Плюс» у новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», оформлений протоколом № 2/03/2016 від 23 березня 2016 року.

Визнано недійсною заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) від 22.03.2016 про вихід зі складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс»;

Скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.03.2016 за № 7002220 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» проведену державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Чернегою О.В.: зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників.

Скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань від 29.03.2016 за № 8057680 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи , проведену державним реєстратором КП «Центр Розвитку та інвестиції Васильківського району» Гутник І.І.: зміна складу або інформації про засновників.

Скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2016 за № 9057680 «Державна реєстрація відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» проведену державним реєстратором КП «Центр Розвитку та інвестиції Васильківського району» Гутник І.І.: зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

Скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.03.2018 № 1019536; внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, проведену державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим В.А.

Рішення господарського суду мотивовано наступним:

Місцевим господарським судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів належного повідомлення позивача про проведення 09.03.2016 та 23.03.2016 зборів учасників ПП «Шарм Плюс», а також не подано доказів надіслання порядку денного таких зборів на адресу позивача.

У зв`язку з чим, всупереч вимогам ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та п.4.19. Статуту позивача, як власника 50% статутного капіталу ПП «Шарм Плюс», не було повідомлено про проведення 09.03.2016 та 23.03.2016 загальних зборів учасників ПП «Шарм Плюс», а також не надіслано порядок денний таких зборів за адресою місця проживання позивача, чим порушено право позивача на участь в загальних зборах, що є самостійною підставою для визнання недійсним рішення, прийнятого на зборах засновників, проведених без участі засновника/учасника, не повідомленого у визначений Законом спосіб про дату, час, місце проведення таких зборів і порядок денний.

Крім того, місцевим господарським судом враховано Висновок експерта № 405-ПТ, яким доведений факт того, що протоколи загальних зборів учасників ПП «Шарм Плюс» від 09.03.2016 та 23.03.2016 та заява про вихід зі складу учасників Підприємства від 22.03.2016, підписані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Таким чином, оскаржувані протоколи та заява містять недостовірні відомості щодо присутності позивача на цих зборах та його участі у прийнятті рішень.

Також, місцевим господарським судом задоволенню вимогу позивача про визнання недійсним статут ПП «Шарм Плюс» в новій редакції, яка затверджена рішенням Загальних зборів учасників ПП «Шарм Плюс» від 09.03.2016 та від 23.03.2016 , оскільки вказані рішення загальних зборів суд визнав недійсними, а тому і як наслідок, Статут у нових редакціях, який затверджений незаконними рішеннями підлягає визнанню недійсним.

Щодо вимог про скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань, то суд зазначив, що зміни та рішення ОСОБА_2 щодо припинення Підприємства порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому вони також підлягають скасуванню, як похідні від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів та Статуту Підприємства у нових редакціях.

Щодо позовних вимог про визнання недійсною заяви ОСОБА_1 від 22.03.2016 про вихід зі складу учасників (засновників) ПП «Шарм Плюс», то суд зазначив, що з урахуванням відсутності волевиявлення позивача на складення спірної заяви, а тому припинення права ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі Підприємства вчинено з порушенням ч. 3 ст. 203 ЦК України, що з огляду на ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання її недійсною.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого суду, Приватне підприємство «Шарм Плюс» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить:

Скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020 у справі №923/188/20 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Шарм Плюс» визнання недійсними рішень загальних зборів учасників підприємства, статуту та скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Шарм Плюс» документально підтверджені судові витрати, зокрема, на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а також за проведення судової почеркознавчої експертизи, якщо така буде призначена.

Незалежно від результатів розгляду даної апеляційної скарги, спрямувати до ПАТ «Укрпошта» окрему ухвалу щодо усунення порушень правил надання поштових послуг при доставці судових повісток до приватного підприємства «Шарм Плюс».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

1. Позов підлягав залишенню без руху у зв`язку із ненаданням позивачем усіх доказів, на які він посилається по тексту позову, що негативно вплинуло на подальші виклики учасників процесу у судові засідання, а саме ОСОБА_2 .

2. Суд першої інстанції не звернув уваги на неналежні відмітки підприємства поштового зв`язку на повернутих судових повістках, що свідчить про неналежний виклик відповідача до суду.

- аналіз наявних у справі поштових конвертів про виклик ПП «Шарм Плюс» свідчить, що наявні відмітки підприємства поштового зв`язку про невручення повісток не відповідають вимогам п. 992 правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 №270, зокрема, «довідка» з відміткою про відсутність відповідача за його адресою датована роком раніше, ніж надіслана повістка, а значить - така відмітка не може бути визнана належною.

За твердженням скаржника, усі надіслані ПП «Шарм Плюс» судові повістки містять істотні дефекти, які не дозволяють встановити, коли саме вони направлялись відповідачу, чи дійсно вони направлялись та який працівник підприємства зв`язку відповідальний за їх доставку.

3. Скаржник стверджує, що взятий судом за основу висновок почеркознавчої експертизи не відповідає ст. 77, 98, 99, 102 ГПК України, тобто не є експертним висновком, який є належним засобом доказування у розумінні ГПК України, що є істотним процесуальним порушенням .

4. ПП «Шарм Плюс» в апеляційній скарзі просить врахувати доводи про застосування строків у апеляційній скарзі у якості заяви про застосування строків позовної давності, застосування яких самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, якщо суд дійде висновку про доведеність факту порушення прав позивача.

Скаржник зазначає, що на стор. 6 позовної заяви зазначено наступне: « 16.11.2016 за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 162 внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 358 КК України) щодо підроблення від її імені договору купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна та заволодіння її корпоративними правами у ПП «Шарм Плюс».

Відтак, строк позовної давності, слід рахувати з 16.11.2016, а значить, 3-річний строк звернення до суду сплив 16.11.2019, при цьому Позовна заява підписана представником Позивачки 20.02.2020 року, що свідчить про пропуск ОСОБА_1 строку позовної давності.

Так скаржник зазначає, що якщо суд дійде висновку про доведеність факту порушення прав ОСОБА_1 , просить прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності.

Позиція інших учасників справи.

10.08.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому позивачка просить апеляційну скаргу ПП «Шарм Плюс» - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020 залишити без змін.

Позивач зазначає, що у разі, якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про сплив позовної давності, просить суд урахувати наведені позивачем у позові обставини, а саме, що подання заяви до органу досудового розслідування про вчинене кримінальне правопорушення, скарги до Міністрества юстиції України свідчать про те, що до моменту звернення із даним позовом до суду, позивач захищала своє право у інші способи, які, на її жаль, не призвели до поновлення її прав в повному обсязі з незалежної від неї причини.

Такі послідовні дії позивача, з урахуванням незначного строку спливу позовної давності, дають підстави для того, щоби визнати причини пропущення позовної давності поважними.

Крім того, позивач зазначає про відсутність порушень судом першої інстанції норм процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, та з посилання на правову позиція Великої Палати Верховного суду викладену у поставної від 12.02.2019 у справі №906/142/18 зазначає, що повернуті поштою судові рішення з відміткою у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою місцезнаходження, при тому, що відповідач не повідомив суду іншої адреси, слід вважати доказами вручення судового рішення відповідачу.

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Шарм Плюс» на рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020 у справі № 923/188/20.

У зв`язку з перебування головуючого судді Філінюка І.Г. та судді зі складу колегії, який не є суддею-доповідачем Богатиря К.В. у відпустці з 17.08.2020 по 18.09.2020, а також принцип незмінності складу суду, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку призначено розгляд справи поза межами строку встановлених статтею 273 ГПК України на 23.09.2020 о 14:00 год.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 клопотання Приватного підприємства «Шарм Плюс» про витребування доказів задоволено частково.

Зобов`язано ПАТ «АБ «Південний» надати суду матеріали кредитної справи № ОС 2013-00053 або інші документи з підписами від імені ОСОБА_1 .

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області надати суду заяву ОСОБА_1 на отримання паспортну України.

Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду оригінали документів з вільними зразками підписів за період з 2014-2016 рік.

Відкладено розгляд справи №923/188/20 на 08.12.2020 о 17-00 год.

Явку ОСОБА_1 в судове засідання 08.12.2020 визнано обов`язковою.

В судовому засіданні 08.12.2020 протокольною ухвалою у задоволенні клопотання Приватного підприємства «Шарм Плюс» про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи відмовлено.

Представник Приватного підприємства «Шарм Плюс» в судовому засіданні 08.12.2020 доводи апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 (надалі - позивач) і ОСОБА_2 (надалі - третя особа) є засновниками Приватного підприємства «Шарм Плюс» (надалі - відповідач або Підприємство), яке було зареєстровано 03.03.2009, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0002714 ().

Згідно статуту Підприємства, в редакції від 02.03.2009 (п.6.2.) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 09.03.2016, ОСОБА_1 володіла часткою статутного фонду Підприємства вартістю 700000,00 грн., що складало 50 % статутного фонду, ОСОБА_2 володів часткою статутного фонду Підприємства в розмірі 700000,00 грн., що також становить 50 % статутного фонду.

Позивач зазначає, що 09 березня 2016 року відбулись загальні збори учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», на яких, згідно протоколу № 1/03/2016 від 09 березня 2016 року присутні засновники одноголосно вирішили:

- збільшити частку учасника - ОСОБА_2 за рахунок додаткового особистого внеску у розмірі 30000,00 грн. та затвердити статутний капітал Приватного підприємства «Шарм Плюс» у розмірі 1430000,00 гривень;

- затвердити порядок розподілу часток учасників (засновників) у статутному капіталі Приватного підприємства «Шарм Плюс»: ОСОБА_1 - частка в грн. - 700000,00 грн., частка в % - 49,6%; ОСОБА_2 - частка в грн. - 730000,00 грн., частка в % - 50,4%;

- затвердити нове місцезнаходження Приватного підприємства «Шарм Плюс»: м. Одеса, пл. Грецька 3/4, прим. 736;

- затвердити, підписати та провести державну реєстрацію статуту у новій редакції згідно вимог чинного законодавства України.

Вказаний протокол містить підписи від імені учасників Підприємства - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

На підставі протоколу № 1/03/2016 від 09 березня 2016 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені реєстраційні дії від 21.03.2016 за № 7002220 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Чернегою О.В.: зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників.

Заявою від 22.03.2016 ОСОБА_1 повідомила Загальні збори учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» про свій вихід зі складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс» та виплатити їй належну частку у статутному капіталі Приватного підприємства «Шарм Плюс».

Надалі, 23 березня 2016 року відбулись загальні збори учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», на яких, згідно протоколу № 2/03/2016 від 23 березня 2016 року присутні засновники ОСОБА_2 і ОСОБА_1 одноголосно вирішили:

- прийняти заяву ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс» та виключити її із складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс» із наступною виплатою належної частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Шарм Плюс»;

- затвердити наступний порядок розподілу часток учасників (засновників) у статутному капіталі Приватного підприємства «Шарм Плюс»: ОСОБА_2 - частка в грн. 1430000,00 грн., частка у % - 100%;

- затвердити, підписати та провести державну реєстрацію статуту у новій редакції згідно вимог чинного законодавства України.

Вказаний протокол містить підписи від імені учасників Підприємства: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ..

На підставі протоколу № 2/03/2016 від 23 березня 2016 року та заяви ОСОБА_1 від 22.03.2016 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені реєстраційні дії від 29.03.2016 за № 8057680 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором КП «Центр Розвитку та інвестиції Васильківського району» Гутник І.І.: зміна складу або інформації про засновників, щодо виключення позивача зі складу учасників Підприємства.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 405-ПТ від 17.08.2017, підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підписи учасників (засновників):» на спірних протоколах № 1/03/2016 від 09 березня 2016 року та № 2/03/2016 від 23 березня 2016 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 , в графі «Підпис» заяви від 22.03.2016, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Отже, з урахування вищевикладеного, позивач вказує, що у загальних зборах учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», які відбулися 09.03.2016 та 23.03.2016 позивач участі не приймала, письмового повідомлення із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного не отримувала, протоколи загальних зборів № 1/03/2016 від 09 березня 2016 року та № 2/03/2016 від 23 березня 2016 року не підписувала, заяву від 22.03.2016 про свій вихід зі складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс» не підписувала та не подавала.

Позивач вважає, що позбавлення позивача права власності на частку у статутному фонді Підприємства, яке сталось за відсутності її волевиявлення на відчуження цієї частики, є причиною даного спору, а тому підлягає судовому захисту. Також підлягають судовому захисту і корпоративні права позивача, які були порушені внаслідок прийнятих загальними зборами рішень, участі в яких позивач не брала.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Позиція Південно - західного апеляційного господарського суду.

Спір у справі стосується питання наявності правових підстав для визнання недійсним рішень загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс», прийнятих 09.03.2016 та 23.03.2016, про зміну статутного капіталу та виключення ОСОБА_1 зі складу учасників, перерозподілу часток у статутному капіталі.

Згідно статті 88 Господарського кодексу України учасники господарського товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства

Згідно з частиною першою статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами визнаються права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як визначено ч.1 ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» та статтею 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 87, 88 ЦК України, ст.ст. 57,82 ГК України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Отже, виходячи із наведених норм, та враховуючи, що власниками Приватного підприємства «Шарм Плюс» є 2 (дві) особи, а його статутний фонд розподілений на частки між власниками, а відтак за всіма ознаками, Приватне підприємство «Шарм Плюс» відноситься до господарських товариств, а тому, при вирішенні даного спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Відповідно до статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Згідно п.1.6. Статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс» в редакції від 02.03.2009 Підприємство у своїй діяльності керується чинним законодавством України та цим Статутом.

Дані про реєстраційні дії з ЄДР з моменту реєстрації Підприємства - 03 березня 2009 року свідчать, що станом на 21 березня 2016 року був чинний Статут Підприємства в редакції від 02 березня 2009 року, оскільки після державної реєстрації Підприємства зміни до Статуту не вносились.

Порядок проведення загальних зборів Підприємства врегульований розділом 4 Статуту в редакції від 02 березня 2009 року, чинній на момент проведення зборів.

Відповідно до п. 4.1. Статуту вищим органом управління Підприємством є Загальні збори власників Підприємства.

Відповідно до пунктів 1.3., 6.2. Статуту, власниками Підприємства є громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яким належали рівні частки яких у статутному фонді - по 50% (по 700000,00грн.) кожному .

Відповідно до пункту 4.6.2. до виключної компетенції Загальних зборів відноситься питання внесення змін до Статуту Підприємства, зміна розміру Статутного капіталу Підприємства.

Згідно п.4.7. Статуту з питання, передбаченого п. 4.6.1., 4.6.2. Статуту рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Власники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів Власників Підприємства.

Пунктом 4.13. Статуту встановлено, що збори скликаються не рідше двох разів на рік і вважаються повноважними, якщо на них присутні Власники (представники Власників), що володіють у сукупності більше, як 60 відсотками загальної кількості голосів Власників Підприємства.

Власники (їх повноважні представники) на засіданні Зборів мають кількість голосів пропорційну розміру їх часток у Статутному фонді Підприємства (п.4.14.).

Відповідно до п. 4.17. Статуту про проведення зборів Власників Голова зборів повідомляє Власників письмово із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Згідно п. 4.19. Статуту повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання Зборів.

Протокол загальних зборів підписується головою і секретарем зборів і не пізніш як через три робочих дні після закінчення зборів передається Виконавчому органу Підприємства. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасником Підприємства (п.4.23. Статуту).

Таким чином, враховуючи, що на день проведення загальних зборів 09.03.2016 позивач була власником 50% статутного фонду Приватного підприємства «Шарм Плюс», а тому рішення з порядку денного цих зборів не могли бути прийняті без її участі і голосування.

Відповідно до ч.5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» Закону про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь - хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Однією із форм реалізації права учасника на управління товариством є участь такого учасника у роботі вищого органу управління товариством - загальних зборах учасників товариства.

Рішення загальних зборів учасників господарського товариства за своєю правовою природою є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), які породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закон та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнані недійсними у судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України «Про господарські товариства»

Недотримання товариством порядку скликання і проведення зборів може привести до порушення корпоративного права учасника на управління товариства у разі, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів повідомлення позивача про проведення загальних зборів підприємства 09.03.2016 та 23.03.2016 (фіскальний чек та опис вкладення про направлення позивачу повідомлення про проведення зборів, телефонограма, направлення позивачу повідомлення засобами електронного зв`язку з використанням ЕЦП, тощо), як і не містять доказів повернення не отриманої позивачем кореспонденції щодо повідомлення позивача про час, місце та порядок денний загальних зборів товариства, призначених на 23.01.2013.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено дотримано встановленого порядку повідомлення позивача про проведення 09.03.2016 та 23.03.2016 загальних зборів, відповідно до вимог частини п`ятої статті 61 Закону України «Про господарські товариства» та статуту. Отже позивач не був обізнаний про проведення оскарження загальних зборів, що, в свою чергу, свідчить про неповноважність даних зборів відповідно до ст. ст. 60, 61 Закону України «Про господарські товариства».

Водночас, таких доказів не надано скаржником і до апеляційної скарги, які свідчать про наявність самого повідомлення про скликання загальних зборів на 09.03.2016 та 23.03.2016, в якому викладена обов`язкова інформація про дату, час, місце проведення, порядок денний зборів, а також не надано належних доказів надсилання/вручення такого повідомлення позивачу.

Крім того, безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кількості голосів, необхідних для прийняття рішення з питань порядку денного зборів; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання учасникам відповідної інформації.

Так, як вбачається з матеріалів справи в ході досудового розслідування, Херсонським науково-дослідним експертно- криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області, в рамках кримінального провадження №0006416 від 16.11.2016 була проведена судова почеркознавча експертиза, за результатами якої судовим експертом був складений Висновок від 17.08.2017 № 405-ПТ (надалі - Висновок експерта № 405-ПТ).

За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи судовий експерт дійшов до наступних висновків:

1. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підписи учасників (засновників):» протоколу загальних зборів учасників (засновників) № 1/03/2016 Приватного підприємства «Шарм Плюс» від 09.03.2016, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

2. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підписи учасників (засновників)» на лицьовому боці останнього аркуша статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс» (нова редакція), виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

3. Підпис від імені ОСОБА_1 на зворотньому боці останнього аркуша статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс» (нова редакція), виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

4. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підписи учасників (засновників):» протоколу загальних зборів учасників (засновників) № 2/03/2016 Приватного підприємства «Шарм Плюс» від 23.03.2016, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

5. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис» заяви від 22.03.2016, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та оцінюється експертний висновок за правилами статті 86, 91, 98, 104 ГПК України.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, та взявши до уваги висновки судової експертизи № 405-ПТ доведено факт того, що протоколи загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» від 09.03.2016 та 23.03.2016 та заява про вихід зі складу учасників Підприємства від 22.03.2016, підписані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Таким чином, оскаржувані протоколи та заява містять недостовірні відомості щодо присутності позивача на цих зборах та його участі у прийнятті рішень.

Враховуючи викладене, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів є самостійним порушенням прав учасника Приватного підприємства «Шарм Плюс» на легітимність дії вищого органу підприємства та участь позивача у роботі такого органу.

Щодо вимог позивача про визнання недійсним Статуту Підприємства, колегія суддів також погоджується з місцевим господарським судом, та зазначає наступне.

21 березня 2016 державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Чернегою О.В. на підставі поданих Приватного підприємства «Шарм Плюс» документів за наслідками прийнятих рішень Загальними зборами учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» від 09.03.2016, оформлених протоколом №1/03/2016, було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників, номер запису 7002220.

За спірною редакцією статуту Приватне підприємство «Шарм Плюс», затвердженою рішенням Загальних зборів учасників Підприємства від 09.03.2016, відбувся перерозподіл часток учасників у статутному капіталі, в результаті якого частки учасників перестала бути рівними за рахунок збільшення частки ОСОБА_2 .. Вказане порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому дана редакція статуту від 09.03.2016 не відповідає вимогам закону.

29 березня 2016 державним реєстратором КП «Центр Розвитку та інвестиції Васильківського району» Гутник І.І., на підставі поданих Приватним підприємством «Шарм Плюс» документів за наслідками прийнятих рішень загальними зборами учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» від 23.03.2016, оформлених протоколом №2/03/2016, було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників, номер запису 8057680.

За спірною редакцією статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс», затвердженою рішенням загальних зборів учасників Підприємства від 23.03.2016, позивач вже не був учасником Приватного підприємства «Шарм Плюс». Вказане порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому дана редакція статуту від 23.03.2016 не відповідає вимогам закону.

Таким чином, підлягає задоволенню вимоги позивача про визнання недійсним статуту Приватного підприємства «Шарм Плюс» в новій редакції, яка затверджена рішенням Загальних зборів учасників Приватного підприємства «Шарм Плюс» від 09.03.2016 та від 23.03.2016, оскільки вказані рішення загальних зборів суд визнав недійсними, а тому і як наслідок, Статут у нових редакціях, який затверджений незаконними рішеннями підлягає визнанню недійсним.

Щодо вимог про скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань, то суд дійшов наступних висновків.

Так, після виключення позивача із складу учасників Підприємства, на підставі поданих Приватного підприємства «Шарм Плюс» документів за наслідками прийнятих рішень єдиним учасником Приватного підприємства «Шарм Плюс» - ОСОБА_2 , були здійснені наступні державні реєстрації:

- Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 06.04.2; Гутник Ігор Іванович; Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району»; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів;

- Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 25.05.2; Андрєєва Олена Вікторівна; Херсонська міська рада Херсонської області; зміна місцезнаходження;

- Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації; 07.03.2; Сидоров Володимир Анатолійович; Херсонська міська рада Херсонської області.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та таке право може бути захищене судом у спосіб, що встановлений законом.

Місцевий господарський суд вірно прийшов до висновку, про похідний характер реєстраційних дій по внесенню змін та доповнень до Статуту від 06.04.2016, 25.05.2016 та 07.03.2018 від корпоративного спору, який фактично пов`язаний із забезпеченням права позивача на відновлення його порушених унаслідок прийняття оспорюваного рішення належних йому корпоративних прав.

Щодо позовних вимог про визнання недійсною заяви ОСОБА_1 від 22.03.2016 про вихід зі складу учасників (засновників) Приватного підприємства «Шарм Плюс», колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, відповідно до наступного..

Згідно до ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, заява ОСОБА_1 від 22.03.2016, якою вона повідомила загальні збори про свій вихід зі складу учасників Підприємства є одностороннім правочином.

Позивач стверджує, що спірну заяву вона не складала та не підписувала. Вказане також підтверджується Висновком експерта № 405-ПТ, яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 , в графі «Підпис» заяви про вихід зі складу учасників (засновників) ПП «Шарм Плюс» від 22.03.2016, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що у зв`язку зі встановленням факту відсутності волевиявлення та необхідного вираження волі позивача, як власника частки у статутному капіталі товариства, на вихід з підприємства, є доведеними факти належності права власності на частку позивачу та вибуття частки з володіння позивача не з його волі.

Отже, з урахуванням відсутності волевиявлення позивача на складення спірної заяви, а тому припинення права ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі Підприємства вчинено з порушенням ч. 3 ст. 203 ЦК України, що з огляду на ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання її недійсною.

Відхилення аргументів апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, що взятий судом за основу висновок почеркознавчої експертизи не відповідає ст. 77, 98, 99, 102 ГПК України, тобто не є експертним висновком, який є належним засобом доказування у розумінні ГПК України, колегією суддів відхиляються відповідно до наступного.

Положеннями статті 104 ГПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії (пункту 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

Той факт, що висновки судових експертиз, проведених у межах провадження з іншої справи, оцінюються на загальних підставах як доказ зі справи, не вказує на неможливість брати до уваги їх зміст та оцінювати в сукупності з іншими доказами у справі. Крім того, для можливості оцінки такого висновку основним є те, чи він містить відповіді на питання, які стосуються предмету спору.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи поданий позивачем висновок експерта від 17.08.2017 № 405-ПТ встановлено, що про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст.384, 385 КК України судовий експерт попереджений.

Враховуючи зміст позовних вимог, а також беручи до уваги приписи ст. ст. 86, 91, 96, 104 ГПК України, колегія суддів зазначає, що позивач подавав висновок експертизи як письмові докази на підтвердження обставин, викладених ним у поданих до суду позовних вимог.

Щодо заяви Приватного підприємства «Шарм Плюс» про застосування строку позовної давності у на стадії апеляційного розгляду.

Так, відповідачем в апеляційній скарзі заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог позивачем межах трьох років, за наслідками застосування якої відмовити в позові з цих підстав, обґрунтовуючи подану заяву тим, що відповідач не був обізнаний про судовий розгляд цієї справи.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки, створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим судом.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі 200/11343/14-ц дійшла висновку, що той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Порядок вручення судових рішень передбачено статтею 242 ГПК України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Положеннями ч. 11 вказаної статті ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В Перехідних положеннях ГПК України, а саме, в п. 17 та пп. 17.1 визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Згідно із положеннями частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Частиною 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси, ухвала надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції з метою належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судових засідань у даній справі здійснював надсилання копій відповідних ухвал на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 73003, м. Херсон, вул. Паровозна,31. (Том 1 а.с. 78, 92, 114, 136, 158).

Крім того, судом першої інстанції відповідача та третю особу повідомлено через оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України. Зазначені повідомлення залученні до матеріалів справи (Том 1 а.с. 67, 86, 111).

Беручи до уваги те, що судом першої інстанції направлялись постановлені у справі ухвали про призначення судових засідань, в тому числі і ухвали про відкриття провадження у справі, за адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак неотримання відповідачем поштової кореспонденції залежало виключно від суб`єктивної поведінки сторони, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Із змісту ухвал суду першої інстанції від 28.02.2020 вбачається, що суд першої інстанції встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач вказаним правом не скористався. У поданій до апеляційного господарського суду заяві про застосування позовної давності вказаних обставин не спростував.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів дійшла висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, наступне:

- подання даної апеляційної скарги на рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020, повний текст якого складено 09.07.2020 - здійснено у строк визначеною статтею 256 ГПК України;

- при зверненні з даною апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020, скаржником зазначено ту ж саму адресу: 73003, м. Херсон, вул. Паровозна, 31.

- ухвали суду апеляційної інстанції у даній справі направлялись скаржнику також на адресу 73003, м. Херсон, вул. Паровозна,31, та які отримані останнім.

Таким чином, факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що заява відповідача про застосування наслідків пропущення позовної давності підлягає залишенню без розгляду, у з в`язку з чим заява позивача викладена у відзиві на апеляційну скаргу про визнання поважними причини пропущення позовної давності також судом залишається без розгляду.

Колегія суддів також відхиляє вимоги апеляційної скарги, щодо винесення відносно ПАТ «Укрпошта» окрему ухвалу щодо усунення порушень правил надання поштових послуг при доставці судових повісток до приватного підприємства «Шарм Плюс».

Всі ухвали суду першої інстанції про дата та час місця розгляду справи надсилалися рекомендованим листом з поміткою «судова повістка».

Відповідно до пункту 99-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання, послуг поштового зв`язку», рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Щодо відбитків календарних штемпелів, які містяться на поштових конвертах, то за їх змістом на останніх міститься наступна інформація:

- на поштовому конверті, яким направлена ухвала суду першої інстанції від 28.02.2020 наявний календарний штемпель - 02.03.2020 (дата відправки органом поштового зв`язку), та календарний штемпель про «адресат не значиться» від 11.03.20_19 (де 11 - число, 03 - місяць, 20 - рік, а 19 - час/година проставлення відмітки);

- на поштовому конверті, яким направлена ухвала суду першої інстанції від 27.09.2020 наявний календарний штемпель - 31.03.2020 (дата відправки органом поштового зв`язку), та календарний штемпель про «адресат не значиться» від 07.04.20_19 (де 07 - число, 04 - місяць, 20 - рік, а 19 - час/година проставлення відмітки);

- на поштовому конверті, яким направлена ухвала суду першої інстанції від 13.05.2020 наявний календарний штемпель - 15.05.2020 (дата відправки органом поштового зв`язку), та календарний штемпель про «організація вибула» від 16.05.20_10 (де 16 - число, 05 - місяць, 20 - рік, а 10 - час/година проставлення відмітки);

- на поштовому конверті, яким направлена ухвала суду першої інстанції від 01.06.2020 наявний календарний штемпель - 09.06.2020 (дата відправки органом поштового зв`язку), та календарний штемпель про «організація вибула» від 11.06.20_10 (де 11 - число, 06 - місяць, 20 - рік, а 10 - час/година проставлення відмітки).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні факти порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Херсонської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020 у справі № 923/188/20 не вбачається.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 30.06.2020 по справі № 923/188/20 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Шарм Плюс» - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «Шарм Плюс».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 10.12.2020.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир