ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

"07" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 643/6545/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши заяву представника позивача про відвід (вх.№28515 від 07.12.2020)

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дергчівським УМВС України в Харківській області» 13.05.1998 р.; місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
до Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (місце реєстрації: 61037, м. Харків, проспект Московський, 199, )
про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді

за участю представників:

позивача: Бєлоус Л.В., ордер серія АІ №1059621 від 05.10.20, адвокат;

відповідача: Бугайчук В.І., довіреність б/н від 17.07.19, адвокат,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом, у якому просив скасувати наказ про звільнення № 185 від 17.11.2017; поновити його на посаді генерального директора Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі СП "Радміртех" у формі ТОВ); стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2017 по дату ухвалення рішення у розмірі 1 560 000 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у справі № 643/6545/19 в задоволені позову відмолено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у справі № 643/6545/19 скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до СП "Радміртех" у формі ТОВ про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі - закрито. У своїй постанові Харківський апеляційний суд послався на те, що враховуючи приписи законодавства України та зміст правовідносин учасників справи, колегія суддів уважає, що хоча рішення уповноваженого органу товариства про припинення повноважень члена виконавчого органу може мати наслідки і в межах трудових правовідносин, визначальним за таких обставин є відносини корпоративні. Тому суд першої інстанції помилково розглянув у порядку цивільного судочинства спір, який належить до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи також те, що суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі №643/6545/19 на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року справу №643/6545/19 передано до Господарського суду Харківської області.

09 вересня 2020 року матеріали справи №643/6545/19 надійшли до Господарського суду Харківської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020 головуючим суддею у справі призначено суддю Рильову В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2020 справу №643/6545/19 прийнято та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні від 30.11.2020, керуючись ст.ст. 177, 181-183, 207 ГПК України, Суд виконав всі вимоги чинного законодавства щодо підготовчого провадження, зокрема, з`ясував питання наявності чи відсутності процесуальної волі учасників судового процесу надати Суду додаткові докази, заяви чи клопотання. Присутні в судовому засіданні 30.11.2020 представники позивача та відповідача повідомили Суд про відсутність такої процесуальної волі, зазначивши, що заяви та клопотання відсутні, всі обставини справи повідомлені та всі докази надані.

В судовому засіданні 30.11.2020 Суд оголосив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 643/6545/19 та призначив справу до судового розгляду по суті на 07 грудня 2020 року о 10:00 годині, дана ухвала занесена до протоколу судового засідання від 30.11.2020.

07 грудня 2020 року від представника позивача надійшла заява про відвід судді (вх.№28515 від 07.12.2020), вмотивована тим, що головуючий у справі здійснює вирішення спору упереджено та не об`єктивно.

Обгрунтовуючи таку позицію представник позивача послався на те, що під час розгляду справи в судовому засіданні 09.11.2020 було проігнороване клопотання про відкладення розгляду справи від 06.11.2020, а також суддею було відмовлено в задоволені всіх клопотань позивача, а саме: про витребування доказів від 07.12.2020; про звернення до Посольства Великої Британії в України щодо надання офіційних текстів нормативно-правових актів Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії (як первинною аргументацією, так і з уточненою); про залучення до справи експерта з права від 07.12.2020. Разом з тим, як зазначає представник позивача, клопотання відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції - Суд задовільняв. Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказував на наявність підстав для залишення позовної заяви без руху (судовий збір сплачено не в повному обсязі), і, після розгляду такого відзиву, Суд своєю ухвалою від 17.11.2020 залишив позовну заяву без руху.

Наведені обставини, на думку позивача, є порушенням принципу змагальності.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву представника позивача про відвід судді, Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з частинами 2-4 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до призначеного на 07.12.2020 судового засідання, а саме під час судового засідання з розгляду справи по суті 07.12.2020, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Щодо твердження позивача про ігнорування суддею клопотання позивача про відкладення розгляду справи від 06.11.2020 Суд вважає за необхідне зазначити те, що таке клопотання не розглядалось в судовому засіданні від 09.11.2020, оскільки вказане клопотання дійсно 06.11.2020 направлено позивачем на адресу суду засобами поштового зв`язку, та надійшло до канцелярії суду 10.11.2020 та зареєстровано в журналі реєстрації вхідної кореспонденції 10.11.2020 за вх №26185 та відповідно передано судді та долучено до матеріалів справи 10.11.2020 - після судового засідання, яке відбулось 09.11.2020.. Окрім того, відповідне судове засідання все ж таки було відкладене.

Щодо решти тверджень позивача, Суд зазначає наведене нижче.

Відповідно до частини 13 статті 32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Жодна з наведених вище підстав не покладена позивачем в обгрунтування підстав для відводу судді.

Позивач у своїй заяві фактично оспорює процесуальні рішення судді Рильової В.В. щодо результатів розгляду клопотань представника позивача.

Частиною 4 статті 35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, з огляду на зміст ч. 4 ст. 35 ГПК України, викладені представником позивача обставини не можуть бути підставою для відводу головуючого у цій справі.

Разом з тим, Суд наголошує, що вказані доводи можуть підставою для оскарження рішення у даній справі, однак не можуть вважатися підставами для відводу судді.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку про необгрутованість заявленого відводу.

З огляду на викладене, керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 32, 35, 38, 39, 86, 233-235 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи ОСОБА_1 про відвід судді Рильової В.В. у справі № 643/6545/19

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено "09" грудня 2020 р.

Суддя В.В. Рильова