СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2020 р. Справа № 917/1500/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Сіверін В.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників:

ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (апелянт): не з`явився;

EXALO Drilling S.A (кредтор): адвокат Котягін А.С., ордер, свідоцтво;

ліквідатор ТОВ "УПСК Діамент": Хорошевська Т.В.;

інші учасники: не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані", м. Полтава (вх. № 2240 П/1)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 (суддя Паламарчук В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент", м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані", м. Полтава про визнання недійсним договору купівлі-продажу № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, зобов`язання повернути майно до ліквідаційної маси

у справі про банкрутство № 917/1500/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський трубний завод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент", м. Полтава

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (№ 01-34/372 від 07.11.2019 вх. № 2268/19) в порядку ст.ст.42, 61 Кодексу України з процедур банкрутства (за підписом ліквідатора ТОВ «УПСК Діамент»), про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладеного між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент"; зобов`язання ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси банкрута або відшкодувати його вартість у сумі 4 267 310,46 грн.

Заяву вмотивовано укладенням ТОВ "УПСК Діамент" завідомо невигідних цивільно-правових угод, в результаті яких активи підприємства були переведені на інше заінтересоване підприємство, що стало причиною неплатоспроможності Товариства та призвело до неможливості погасити кредиторські вимоги перед своїми контрагентами у час коли вже існував великий об`єм кредиторської заборгованості.

Відчуження належного боржнику на праві власності майна за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 відбулося під час вже існуючої кредиторської заборгованості ТОВ "УПСК Діамент" перед кредиторами та розгляду у судах ряду майнових спорів про стягнення з боржника заборгованості на користь кредиторів, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ "УПСК Діамент". ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", яке за оскаржуваним договором є покупцем, та ТОВ "УПСК Діамент", яке за оскаржуваним договором є продавцем, є між собою заінтересованими особами, оскільки покупець знав про наявність кредиторської заборгованості продавця і в той же час, придбав його майно, що свідчить про умисне виведення активів ТОВ "УПСК Діамент" на користь заінтересованої особи ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" з метою ухилення боржника від виконання грошових зобов`язань перед кредиторами.

За результатами усунення недоліків, встановлених ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 року про залишення позовної заяви без руху, від ліквідатора ТОВ "УПСК Діамент" надійшли письмові пояснення щодо заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника (вх.№ 13267), в якій останнім викладено п.2 прохальної частини заяви за вих.№01-34/372 від 07.11.2019 року про визнання недійсним правочину боржника (договору купівлі-продажу № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017) та спростування майнових дій у наступному вигляді: «Зобов`язати ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (ідентифікаційний код 40997987) повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 до ліквідаційної маси банкрута ТОВ "УПСК Діамент"».

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.12.2019 прийнято заяву до розгляду в межах справи про банкрутство №917/1500/18.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 та зобов`язання повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 до ліквідаційної маси ТОВ "УПСК Діамент" - задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладений між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент".

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" (36014, м. Полтава, вул. Конституції, б. 13, ) повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 до ліквідаційної маси банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (м.Полтава, вул.Конституції, 13, ).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" (36014, м. Полтава, вул. Конституції, б. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (м.Полтава, вул.Конституції, 13, ) 3842,00 грн. судового збору

Ухвалу мотивовано, тим, що оспорюваний правочин вчинений у підозрілий період (протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство), договір укладений боржником з заінтересованою особою, відчуження належного боржнику на праві власності майна відбулося під час вже існуючої кредиторської заборгованості ТОВ "УПСК Діамент" перед кредиторами та розгляду в судах ряду майнових спорів про стягнення з боржника заборгованості на користь кредиторів, вимоги яких на даний час включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ "УПСК Діамент". Керуючись ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі - продажу від 25.09.2017 № ТОСК/УПСК/2017/4 недійсним, та про зобов`язання ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (ідентифікаційний код 40997987) повернути майно, отримане за вказаним договором купівлі-продажу, до ліквідаційної маси банкрута.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18; скасувати повністю ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18; відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" про визнання недійсним договору купівлі-продажу № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 та зобов`язання повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси ТОВ "УПСК Діамент"; стягнути з позивача ТОВ "УПСК Діамент" на користь відповідача ТОВ " Топ Оіл Сервіс Компані " понесені по справі судові витрати.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на наступне:

- станом на 25.09.2017 (укладання спірного договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4) та 17.11.2017 (розрахунки по договору) засновником ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» був ОСОБА_1 , а директором ОСОБА_2 , що спростовує висновки суду першої інстанції про укладення боржником договору із заінтересованою особою;

- арбітражним керуючим Хорошевською Т.В. приховано від суду факт не повного виконання ТОВ "УПСК Діамент" своїх зобов`язань за оспорюваним договором, продавцем недопоставлено товару на суму 1 406 470,31 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №631 та видатковою накладною №12 від 17.11.2017;

- судом першої інстанції визнано недійсним договір №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 року, проте при ухваленні оскаржуваного рішення не вирішено питання про повернення коштів в сумі 4 267 310,46 грн. ТОВ " Топ Оіл Сервіс Компані ", сплачених ним 17.11.2017;

- арбітражним керуючим Хорошевською Т.В. приховано факт перебування частково отриманого майна у заставі АБ «Полтава Банк», що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №З61502 від 14.08.2020;

- позивачем не доведено, що ТОВ "УПСК Діамент" та ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" є заінтересованими особами.

До апеляційної скарги в якості додатків додані копії: витягу з ЄДРПОУ по ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» станом на 25.09.2017; витягу з ЄДРПОУ по ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» станом на 17.11.2020; оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 17.11.2017-14.08.2020 ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані»; видаткової накладної №12 від 17.11.2017; податкової накладної №41 від 17.11.2017; витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №Р61502 від 14.08.2020; додаткової угоди до кредитного договору №4634 від 30.11.2018.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Сіверін В.І.

За результатами усунення недоліків, встановлених ухвалою від 07.09.2020 про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18. Встановлено строк для подання іншими учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від EXALO Drilling S.A. надійшов відзив, в якому кредитор по справі просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18, а також клопотання, яким представник EXALO Drilling S.A. просив витребувати у ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» та адвоката Тимохіної Л.С. оригінал договору про надання правової допомоги та оригінали поштових конвертів (якщо сторони обмінювались примірниками договору поштою).

В обґрунтування відзиву EXALO Drilling S.A. зазначено, що дійсно на день продажу майна ОСОБА_3 , яким підписано оспорюваний договір від імені ТОВ «УПСК Діамент» ( як директором), не був власником і директором ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані», проте став ним після того, як все майно ТОВ «УПСК Діамент» було продано ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані», з чого слідує, що відчуження майна мало лише одну реальну мету - ухилення від сплати боргів кредиторам.

Кредитор вважає, що факт прийому-передачі товару не є підставою для скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 07.05.2020, так як договір було визнано недійсним у зв`язку із тим, що ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані», яке за оскаржуваним договором є покупцем, та ТОВ «УПСК Діамент», яке за оскаржуваним договором є продавцем, є між собою заінтересованими особами.

Зазначає, що аудиторським висновком за 31.07.2020 щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «УПСК Діамент» за 2016-2019 роки встановлено, що відчуження активів ТОВ «УПСК Діамент» - його основних засобів, унеможливило виконання Товариством зобов`язань перед своїми кредиторами, в той час, коли у боржника вже сформувався доволі великий пласт кредиторської заборгованості, в тому числі, й перед іноземним партнером EXALO Drilling S.A., і у судах перебували спори про стягнення з боржника заборгованості на користь кредиторів, у т.ч. і ініціюючого кредитора ТОВ «Дніпровський трубний завод, що завдало збитків кредиторам. В ході проведення аудиторських процедур виявлено значні викривлення фінансової звітності, спотворення фінансової звітності виникли в результаті недобросовісних дій керівництва ТОВ «УПСК Діамент». Дії керівництва призвели до стійкої фінансової неспроможності, завдали значних збитків господарській діяльності Товариства, що призвело до банкрутства.

Повідомив про невиконання ОСОБА_3 ухвали суду про витребування у ОСОБА_3 первинної фінансової, господарської документації ТОВ «УПСК Діамент», печатки і штампу, тощо.

Зауважив, що згідно ухвали Октябрського районного суд, м. Полтави від 28.11.2019 у справі №554/6106/18, ОСОБА_3 перебуває у розшуку за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень та, що саме за наслідками обшуку, проведеного в офісі ТОВ «УПСК Діамент» стало відомо про продаж всього майна боржника, зокрема за договором №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 року.

Отже, ліквідатор не могла приховати від суду те, що їй не було відомо.

В обґрунтування поданого клопотання, кредитором зазначено про підписання апеляційної скарги представником ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» - адвокатом Тимохіною Л.С., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги. При цьому, директор ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» ОСОБА_3 ще 12.11.2019 залишив Україну (через пункт пропуску «Рені») та перебуває в розшуку згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 28.11.2019 у справі № 554/6106/18 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Східним апеляційним господарським судом також отримано відзив арбітражного керуючого Хорошевської Т.В., в якому ліквідатор, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу представника ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані», адвоката Тимохіної Л.С. без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 - без змін.

Щодо не поставки товару на користь ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» на суму 1 406 470,31 грн. ліквідатором зазначено, що до апеляційної скарги не додано доказів того, що ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» зверталося протягом періоду з 17.11.2017 по 14.08.2020 до ТОВ «УПСК Діамент» з вимогами про повне виконання умов договору № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 та передачу товару згідно переліку, визначеному у самому договорі та специфікації до нього. Таким чином, господарська операція проведена 25.09.2017 між ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» та ТОВ «УПСК Діамент», є підтвердженою. Зауважено, що ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» не зверталося і до господарського суду із заявою про повернення грошових коштів у сумі 4 267 310,46 грн., до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» не включалися.

Щодо перебування майна, яке отримано ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» за оскаржуваним правочином у заставі АБ «Полтава Банк», під час визнання судом першої інстанції договору № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 року недійсним, вважає, що статус майна, яке передано у заставу не змінився, окрім того майно, на яке посилається апелянт було передано в заставу банку вже після укладення оспорюваного правочину.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 клопотання EXALO Drilling S.A. про витребування у ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» та адвоката Тимохіної Л.С. документів задоволено частково. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" та адвоката Тимохіної Л.С. оригінал (для огляду) та належним чином засвідчену копію (для долучення до матеріалів справи) договору про надання правової допомоги б/н від 11.08.2020, на підставі якого видано ордер серія ПТ №206688 від 19.08.2020 про надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Топ Оіл Сервіс Компані» адвокатом Тимохіною Л.С. по оскарженню ухвали господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18.

Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 на 17.11.2020 року об 11:30 год.

Від представника EXALO Drilling S.A. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №917/1500/18 від 11.11.2020 року (вх.№10963).

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 21.10.2020 та про відкладення розгляду справи (вх.№ 110400), в якій останній просить приєднати до матеріалів справи №917/1500/18 витяг з угоди б/н від 11.08.2020 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" щодо оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 року; відкласти розгляд справи №917/1500/18 у Східному апеляційному господарському суді на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю представника у іншому судовому процесі.

Клопотанням (вх.№11185) ліквідатор ТОВ «УПСК Діамент» просила про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 на іншу дату, у зв`язку із захворюванням (з додаванням підтверджуючих документів).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 відкладено на 26.11.2020 року о 12:45 год.

Від представника EXALO Drilling S.A. до суду надійшло клопотання (вх.№ 11540 від 24.11.2020), яким останній просить про долучення до матеріалів справи копії листа Полтавського відділу поліції від 21.10.2020, копії витягу з ЄРДР та копії поштового конверту.

26.11.2020 арбітражним керуючим Хорошевською Т.В. надано клопотання (вх.№ 11643), яким просить визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів по суті апеляційної скарги ТОП "Топ Оіл Сервіс Компані" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18, приєднати до матеріалів справи №917/1500/18 та врахувати під час винесення рішення належні та допустимі докази того, що господарська операція по купівлі-продажу майна згідно договору № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 року, є підтвердженою на всю суму, зазначену у договорі, а саме: копію запиту ліквідатора ТОВ «УПСК Діамент» Хорошевської Т.В. про надання документації до ГУ ДПС у Полтавській області за вих. №01-34/204 від 05.10.2020 року з доказами відправлення; копію листа до ГУ ДПС у Полтавській області за вих.№ФОП/Х/7627/16-31-04-01-25 від 20.10.2020 року; копію податкової накладної №41 від 17.11.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.10.2017 року за реєстраційним номером ; копію податкової накладної №16 від 26.09.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.10.2017 року за реєстраційним номером ; витяг з офіційного веб-сайту Укрпошти щодо листа з трек-номером 875.

У судовому засіданні 26.11.2020 року ліквідатор та представник кредитора EXALO Drilling S.A просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 - без змін.

Інші учасники справи не скористалися правом участі представника в судових засіданнях апеляційної інстанції, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися шляхом надсилання процесуальних документів по справі на адреси, що містяться у справі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; ухвали суду оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Явка представників у судове засідання не визнавалася обов`язковою. Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України, участь представника у судовому засіданні є правом учасника справи, а не його обов`язком.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією Східного апеляційного господарського встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 25.09.2017 року між ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» (далі відповідач, покупець) в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «УПСК Діамент» (позивач, продавець) в особі директора ОСОБА_3., був укладений договір купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 (далі- договір), відповідно до умов п.п. 1.1 якого, продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар в асортименті та кількості, зазначених у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

За умовами пункту 2.1 договору, вартість товару визначається у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору, та видаткових накладних на товар. Розрахунок за товар здійснюється на підставі виставлених Продавцем рахунків, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця (п.2.2 договору).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцю протягом 3 (трьох) діб з моменту підписання даного договору (п.3.1 договору).

Даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року (п.5.5 договору).

На виконання умов договору між сторонами 25.09.2017 року підписано Специфікацію № 1 до договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 на загальну суму 4 267 310,46 грн., згідно з якою продавець передає у власність Покупця, а покупець сплачує наступний товар:

1. Установка промислова ППУА-1600/100(уст. КрАЗ 65055) (1 шт.), вартість без ПДВ - 250 000,00 грн.;

2. Автомобіль МАЗ-6430А8-360-020 (сідловий тягач) (1 шт.), вартість без ПДВ -339 750,00;

3. Напівпричіп бортовий -Е МАЗ- (1 шт.), вартість без ПДВ - 138 230,25грн.;

4. Контейнер-житловий (2,438 х 12,1 х 2,9 м.) на базі 40-футового контейнера б/н (1 шт.), вартість без ПДВ - 172 903,69 грн.;

5. Вагон їдальня (2,6 х 6 м.) (1 шт.), вартість без ПДВ - 80 000,00грн.;

6. Вагон сушарка (2,6 х 6 м.)(1 шт.), вартість без ПДВ - 70 000,00грн.;

7. Вагон-будинок «Офіс» (6,0 х 9,0 м.)(1 шт.) вартість без ПДВ - 264 964,00 грн.;

8. Автомобіль Renault Duster (4 шт.), вартість без ПДВ - 1 420 241,52 грн.;

9. Автомобіль Nissan NP - 300 (1 шт.), вартість без ПДВ - 184 735,06грн.;

10. Ємність ОЦС 40 м.3 № 2 (1 шт.), вартість без ПДВ - 70 000,00 грн.;

11. Ємність ОЦС 40 м.3 № 3 (1 шт.), вартість без ПДВ - 70 000,00 грн.;

12. Ємність ОЦС 40 м.3 № 4 (1 шт.), вартість без ПДВ - 70 000,00 грн.;

13. Контейнер-душова-пральня (2,438 х 12,1 х 2,9 м.) на базі 40-футового контейнера б/н (1 шт.), вартість без ПДВ - 303 277,79 грн.;

14. Внутрішній блок кондиціонеру NeoClima NS -12 AHSI-B (1 шт.) вартість без ПДВ - 913,11 грн.;

15. Контейнер-майстерня (2,438 х 6,0 х 2,5 м.) (1 шт.) вартість без ПДВ - 70 000,00 грн.;

16. Захисне покриття фонтанної арматури (1 шт.) вартість без ПДВ - 51 076,63 грн.

Всього сума без ПДВ -3 556 092,05 грн., сума ПДВ - 711 218,41 грн., всього сума з ПДВ - 4 267 310,46 грн.

На підставі рахунку на оплату №296 від 17.11.2017 на суму 4 267 310,46 грн., платіжним дорученням №84 від 17.11.2017 на суму 4 267 310,46 грн. (призначення платежу «за обладнання згідно договору № ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017») здійснено оплату за товар.

Як вбачається з матеріалів справи та судових рішень у справі № 917/1500/18, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський трубний завод" звернулося до господарського суду Полтавської області з заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (м.Полтава, вул. Конституції, 13, ідент. код 37710195).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.01.2019 року порушено провадження у справі № 917/1500/18 про банкрутство боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (м.Полтава, вул. Конституції, 13, ідент. код 37710195).

Визнано кредиторські вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський трубний завод"(м.Дніпро, вул.Євпаторівська, 40, оф.7, ідент. код 36053445) в сумі 11 252 044,50 грн.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент". Введено процедуру розпорядження майном боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент". Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Хорошевську Т.В.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.03.2019 у справі № 917/1500/18 визнано грошові вимоги: ТОВ "Науково-технічне підприємство "Бурова техніка" м.Київ в розмірі 8835361,99 грн. основного боргу (вимоги четвертої черги), 1596475,62 грн. неустойка (вимоги шостої черги), 3842,00 грн. судовий збір (вимоги першої черги); Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області м.Полтава в розмірі 1678779,16 грн. (вимоги третьої черги), 240658,14 грн. неустойка (вимоги шостої черги), 3842,00 грн. судовий збір (вимоги першої черги); ТОВ "ДІ-ПІ Сервіс" с. Гожули Полтавської області у розмірі 653872,04 грн. основного боргу (вимоги четвертої черги), 81181,97 грн. неустойка (вимоги шостої черги), 3842,00 грн. - судовий збір (вимоги першої черги); EXALO Drilling S.A.(REGON (ЄДР) 146226832, Польща, м.Піла) в розмірі 82057202,41 грн. основного боргу (вимоги четвертої черги), 3842,00 грн. судового збору (вимоги першої черги); приватного підприємства "Сумитрансекспедиція" (ідент. код 14006940, м.Суми) в розмірі 652645,00 грн. основного боргу (вимоги четвертої черги), 3842,00 грн. судового збору (вимоги першої черги); ТОВ "Дніпровський трубний завод" (ідент. код 36053445, м.Дніпро) в розмірі 10252495,00 грн. основного боргу (вимоги четвертої черги), 999549,50 грн. неустойка (вимоги шостої черги), 17620,00 грн. судового збору (вимоги першої черги).

Затверджено реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" у вищезазначених судом розмірах.

Постановою господарського суду Полтавської області від 17.10.2019 закінчено процедуру розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (м.Полтава, вул. Конституції, 13, ідент. код 37710195), припинено повноваження розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" - арбітражного керуючого Хорошевської Т.В.

Визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (м.Полтава, вул. Конституції, 13, ідент. код 37710195).

Відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ "УПСК Діамент". Призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" арбітражного керуючого Хорошевську Тетяну Володимирівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 373 від 26.02.2013 року).

У листопаді 2019 року ліквідатор звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою (№ 01-34/372 від 07.11.2019 вх. № 2268/19) в порядку ст.ст.42, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, укладеного між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "УПСК Діамент"; зобов`язання ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" повернути майно, отримане за договором купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017, до ліквідаційної маси банкрута.

В обґрунтування поданої до суду заяви, заявник (позивач, ліквідатор) посилається на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" () зареєстровано за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Конституції, б.13. Єдиним засновником ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи, керівником, підписантом є ОСОБА_3.

В той же час, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «УПСК Діамент» () зареєстровано за аналогічною з ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» адресою: 36020, м. Полтава, вул. Конституції, б.13. Одним з засновників УПСК «Діамент» кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи, керівником, підписантом є ОСОБА_3.

Заявник наполягає, що сторони оспорюваного договору є між собою заінтересованими особами. Вказане, на думку ліквідатора, свідчить про умисне "виведення" активів ТОВ "УПСК Діамент" на користь заінтересованої особи - ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» з метою ухилення боржника від виконання грошових зобов`язань перед кредиторами.

Враховуючи наведене просить суд визнати договір купівлі-продажу від 25.09.2017 № ТОСК/УПСК/2017/4 недійсним виходячи з наступного:

- правочин укладений з недодержанням в момент вчинення вимог встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України і не був спрямований на настання реальних правових наслідків, а слугував метою ухилення ТОВ "УПСК Діамент" від виконання зобов`язань перед своїми кредиторами шляхом виведення з обороту ліквідних активів боржника;

- відчуження майнових активів боржника - його основних засобів призвело до погіршення статей балансу підприємства, і як наслідок, призвело до його неплатоспроможності.

- матеріальні активи, які підприємство утримувало з метою використання їх у процесі своєї господарської діяльності, були "виведені" на заінтересовану особу за вартістю, яка не відповідає справедливій ринковій вартості такого майна;

- спірні майнові дії ТОВ "УПСК Діамент" були вчинені у підозрілий період, наслідком яких стала неспроможність товариства виконання зобов`язань перед кредиторами;

- відчуження належного боржнику на праві власності майна відбулося під час вже існуючої кредиторської заборгованості ТОВ "УПСК Діамент" перед кредиторами та розгляду в судах ряду майнових спорів про стягнення з боржника заборгованості на користь кредиторів, вимоги яких на даний час включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ "УПСК Діамент";

- дана угода переслідувала мету порушення інтересів кредиторів, містила елементи зловживання правом та призвела до зменшення обсягу майна боржника (основних фондів), їх виконання мало вплив на фінансово-майновий стан боржника.

Ліквідатор вважає, що дані обставини є правовою підставою для необхідності виконання ним заходів, направлених на захист інтересів кредиторів на підставі ст. ст. 42, 61 Кодексу України з процедур банкрутства з врахуванням норм ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, що стало підставою для звернення до суду з розглядуваною заявою.

07.05.2020 року місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу, якою задоволено заяву ліквідатора повністю.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України).

Частиною 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Приписами п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Банкрутство, в розумінні ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

За положеннями ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею ( ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину, за положеннями ст.203 Цивільного кодексу України, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Розглядаючи спори у порядку ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства слід брати до уваги, що дії боржника, зокрема (але не виключно), перелічені у ст.42 Кодексу, вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилитися від розрахунків з контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.

З огляду на сферу регулювання Кодексу України з процедур банкрутства загалом і за змістом зазначеної норми ст.42 цього Кодексу, остання є спеціальною по відношенню до загальних, установлених Цивільним кодексом України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають в процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Водночас, при розгляді спорів про визнання недійсним правочину (договору) зі спеціальних підстав, визначених ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, є обов`язковим встановлення факту відчуження майна боржника у період після порушення провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували її порушенню.

Як свідчать матеріали справи, договір купівлі-продажу №ТОСК/УПСК/2017/4, укладено 25.09.2017, а провадження у справі № 917/1500/18 про банкрутство ТОВ «УПСК Діамент» порушено ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.01.2019 року, тобто оспорюваний договір укладено у підозрілий період - протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що в межах ліквідаційної процедури арбітражний керуючий Хорошевська Т.В., як ліквідатор ТОВ "УПСК Діамент" звернулася до суду з заявою про визнання недійсним правочину - договору купівлі - продажу від 25.09.2017р. № ТОСК/УПСК/2017/4, який був вчинений боржником ТОВ "УПСК Діамент" протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказаний договір та специфікація до нього підписані з боку ТОВ "УПСК Діамент" керівником ОСОБА_3., з боку ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" - керівником ОСОБА_2 та засвідчені печатками товариств.

Проте, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані " () зареєстровано за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Конституції, б.13.

Єдиним засновником ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи, керівником, підписантом є ОСОБА_3 .

В той же час, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" () зареєстровано за аналогічною з ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" адресою: 36020, м. Полтава, вул. Конституції, б.13.

Одним з засновників ТОВ "УПСК Діамент", кінцевим бенефіцеарним власником (контролером) юридичної особи, керівником, підписантом є ОСОБА_3 .

Зазначене також підтверджується наявними у справі Статутом ТОВ "УПСК Діамент" та Статутом ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані".

Судом не ставиться в залежність факт недійсності правочину від того, яка особа була керівником ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» станом на день укладення і підписання договору №ТОСК/УПСК/2017/4 від 25.09.2017 року.

Факт набуття ОСОБА_3 (після продажу майна ТОВ «УПСК Діамент») корпоративних прав в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Топ Оіл Сервіс» свідчить про укладення договору заінтересованими особами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що ТОВ «УПСК Діамент» (директором та одним з засновників, кінцевим бенефіціарним власником якого був та є ОСОБА_3 ), яке за оскаржуваним договором є продавцем, та ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» (єдиним засновником та кінцевим беніфіціарним власником якого став ОСОБА_3 ), яке за оскаржуваним договором є покупцем, є між собою заінтересованими особами.

Єдиною умовою для визнання недійсним правочину за ч.2 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства є те, що правочин вчинено боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, що доведено матеріалами справи.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом трьох років, що передували відкриттю процедури банкрутства або після відкриття справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватись з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Таким чином, враховуючи, що оспорюваний правочин вчинений у підозрілий період (протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство), боржником укладено договір з заінтересованою особою, відчуження належного боржнику на праві власності майна відбулося під час вже існуючої кредиторської заборгованості ТОВ "УПСК Діамент" перед кредиторами, наявність якої підтверджено судом, шляхом визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "УПСК Діамент", правочин ніс у собі негативні правові наслідки як для боржника - ТОВ «УПСК Діамент», так і для кредиторів, отже по своїй суті умовам даного договору притаманні ознаки його недійсності, визначені з огляду на норми Цивільного кодексу України та спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви та визнання недійсним договору купівлі - продажу від 25.09.2017 № ТОСК/УПСК/2017/4.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Апелянтом не доведено належними та достовірними доказами факту передання ТОВ «УПСК Діамент» товару за договором на користь ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» в неповному обсязі, не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» зверталось протягом періоду з 17.11.2017 року по 14.08.2020 до ТОВ «УПСК Діамент» з вимогами про повне виконання умов договору та передачу товару згідно переліку, визначеному у специфікації до договору, доказів звернення ТОВ «Топ Оіл Сервіс Компані» до суду, в тому числі в межах справи про банкрутство з заявою про визнання судом кредиторських вимог апелянта.

Враховуючи наведене, судом правомірно задоволені вимоги заявника про зобов`язання ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (ідентифікаційний код 40997987) повернути майно, отримане за вказаним договором купівлі-продажу, до ліквідаційної маси банкрута.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на наведене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні прийнятого судового рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані", м. Полтава на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі № 917/1500/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/1500/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.12.2020

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.І. Сіверін