За позовомПриватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24"
простягнення 99 319,62 грн.
Суддя Бойко Р.В.
Представники сторін: без повідомлення.
Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем нараховано до стягнення за період з 06.09.2017 по 31.05.2020 інфляційні втрати у розмірі 4 744,78 грн., 3% річних у розмірі 3 620,39 грн., пеню у розмірі 3 195,36 грн. та штраф у розмірі 7 978,10 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/12902/20 позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість у розмірі 79 780,99 грн., пеню у розмірі 3 195,36 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 744,78 грн. та 3% річних у розмірі 3 125,36 грн. В іншій частині в задоволенні вимог про стягнення пені та 3% річних відмовлено.

При виготовленні повного тексту рішення Києва від 17.11.2020 у справі №910/12902/20 судом було виявлено, що ним не вирішено по суті позовної вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24" штрафу у розмірі 7 978,10 грн., а також не вирішено питання розподілу судового збору за вказаною вимогою.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Таким чином, з огляду на те, що судом не вирішено позовної вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24" штрафу у розмірі 7 978,10 грн., суд вбачає за необхідне за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення щодо вирішення даної вимоги по суті та розподілу судового збору, сплаченого за звернення до суду із даною вимогою.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що відповідачем не було забезпечено явку свого представника в жодне судове засідання по справі №910/12902/20, в той час як позивачем було надано достатні пояснення та обґрунтування з приводу вимоги про стягнення штрафу, суд не вбачає необхідності у проведенні судового засідання для вирішення вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24" штрафу у розмірі 7 978,10 грн.

Отже, Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" було заявлено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24" штрафу у розмірі 7 978,10 грн.

За наслідками розгляду справи №910/12902/20 судом було встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у загальному розмірі 79 780,99 грн. у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договорами відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У пункті 4.7 Договору сторонами було погоджено, що за несплату виставленого постачальником згідно з цим договором рахунку, вимоги чи іншого документу щодо оплати отриманих послуг, споживач сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від несплаченої суми. Сплата штрафу не звільняє споживача від обов`язку оплатити рахунок, вимогу чи інший документ щодо оплати отриманих послуг.

Здійснивши перерахунок 10% від загальною суми виставлених позивачем та несплачених відповідачем рахунків (79 780,99 грн.), суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення штрафу розмірі 7 978,10 грн. за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за спірним Договором є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд не застосовує правову позицію Верховного Суду України, наведену у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, оскільки даного висновку Верховний Суд України дійшов за результатом розгляду цивільних спорів щодо боржників фізичних осіб за кредитними договорами, що не є подібними правовідносинами до правовідносин у даній справі щодо стягнення неустойки (штрафу та пені) за порушення господарського зобов`язання за договором про надання послуг, які регулюються Господарським кодексом України.

Аналогійний висновок щодо неможливості застосування правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, до господарських правовідносин наведений у постановах Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №908/1843/17 та від 20.06.2018 у справі №911/2314/17.

Витрати по сплаті судового збору, який був сплачений позивачем за вимогу про стягнення штрафу, у розмірі 168,85 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-Сервіс 24" (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 59, кв. 57; ідентифікаційний код 39955184) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код 03327664) штраф у розмірі 7 978 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 168 (сто шістдесят вісім) грн. 85 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст додаткового рішення складено 09.12.2020.

Суддя Р.В. Бойко