Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. Справа № 906/1169/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафа-Вуд"

про стягнення 10101,17 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 10101,17 грн., з яких: 9613,62грн. боргу за поставлену лісопродукцію по договору №82 від 18.02.19; 104,55 грн. інфляційних; 383,00грн. 3% річних. Просить стягнути 2102,00грн. судового збору та 3500,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою від 24.09.20 суд відкрив провадження у справі №906/1169/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

26.10.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ "Сафа-Вуд" просить суд залишити позов без розгляду посилаючись на те, що за платіжним дорученням №1446 від 05.10.20 відповідач сплатив суму боргу у розмірі 9613,62грн. до отримання ухвали суду про порушення провадження у справі; позовна заява підписана виконуючим обов`язки директора - Поліщуком А.Г., а не керівником товариства - Арутюняном К.А. (а.с.51).

У відповіді на відзив (а.с.62), позивач заперечив щодо викладеного у відзиві та зазначив, що борг відповідач сплатив після подачі позову до суду; крім основної суми боргу до стягнення заявлено інфляційні та річні; відповідно до Наказу генерального директора підприємства №93-к від 16.09.20, на час відпустки директора - Арутюняна К.А. обов`язки директора покладено на головного лісничого Поліщука А.Г., який підписав позовну заяву. У відповіді на відзив позивач просить стягнути тільки річні та інфляційні, тобто фактично зменшив розмір позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2019 року між ДП "Коростенський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "САФА-ВУД" (покупець/відповідач) укладено договір купівлі - продажу лісопродукції №82 (а.с.8).

Згідно п. 1.1 Договору, продавець (Позивач) зобов`язується поставити та передати у власність покупця лісоматеріали круглі, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору, 24 травня 2019 року позивач передав відповідачу лісоматеріали круглі в кількості 31,8894 метрів кубічних на загальну суму 40325,69 грн., що підтверджується товарно- транспортною накладною №041555 (а.с.12).

Відповідно до п. 5.1 Договору, оплата за товар проводиться покупцем на умовах 100% попередньої оплати за кожну заявлену партію лісопродукції по банківським реквізитам продавця вказаних в Договорі.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором не встановлено інший строк оплати. Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду (22.09.20) перед позивачем існувала заборгованість в розмірі 9613,62грн.

Після подачі позову до суду , за платіжним дорученням №1446 від 05.10.20 відповідач сплатив суму боргу у розмірі 9613,62грн., в зв`язку з чим позивач зменшив розмір позовних вимог на цю суму.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 104,55грн. інфляційних та 383,00 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заперечення відповідача не беруться судом до уваги, оскільки позовна заява підписана уповноваженою особою - виконуючим обов`язки директора підприємства Поліщуком А.Г., який діяв на підставі наказу генерального директора підприємства №93-к від 16.09.20.

Відповідно до положень ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до Наказу генерального директора підприємства №93-к від 16.09.20, на час відпустки директора - Арутюняна К.А. обов`язки директора покладено на головного лісничого Поліщука А.Г. Отже, виконуючий обов`язки директора наділений повноваженнями самого директора.

Сплата боргу відбулася 05.10.20, після звернення позивача з даним позовом до суду - 22.09.20, тому у суду відсутні підстави для відмови у позові в частині стягнення 9613,62грн. боргу.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 487,55 грн., з яких: 104,55грн. інфляційних, 383,00грн. 3% річних.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача в повному об`ємі, оскільки зменшення розміру позовних вимог відбулося в зв`язку з задоволенням цих вимог відповідачем після подачі позову .

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правової допомоги №24 від 22.09.20 в розмірі 3500,00грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги №24 від 22.09.20, укладений між Дочірнім підприємством "Коростенський лісгосп АПК" ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради та адвокатом Тартачником Ю.М.; ордер на надання правової допомоги №1005151 адвокатом Татрачником Ю.М.; Акт приймання передачі послуг від 29.09.20 на суму 3500,00грн. з детальним описом виконаних адвокатом робіт; платіжне доручення №14127 від 22.09.20 на суму 3500,00грн.; свідоцтво серії ЖТ №001145 про право Тартачника Ю.М. на заняття адвокатською діяльністю.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Акт приймання-передачі виконаних адвокатом робіт містить опис виконаних робіт, з якого вбачається, що адвокатом витрачено одну годину на вивчення судової практики і вартість цієї роботи становить 1000 грн. Господарський суд вважає, що вивчення адвокатом судової практики здійснюється для підтримання його професійного рівня і виключно з власної ініціативи. Особа звертається до адвоката за правовою допомогою, в тому числі, по тій причині, що адвокат знає закони та судову практику. Знання судової практики апріорі є знаннями, якими адвокат має володіти не залежно від звернення клієнта за допомогою. В зв`язку з викладеним суд вважає безпідставними вимоги про відшкодування вказаних витрат в розмірі 1000 грн. та задовольняє ці вимоги в розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САФА-ВУД" (10020, місто Житомир, вулиця Святого Зигмунта Фелінського будинок №7 квартира №33; ) на користь Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11500, Житомирська область, місто Коростень, вулиця Шевченка 61; ) - 104,55 грн. інфляційних, 383,00грн. 3% річних, 2102,00грн. судового збору, 2500,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.12.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу, 2,3- сторонам (рек. з повідом.)