номер провадження справи 28/139/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 Справа № 908/2749/20

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справу:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» (69121, місто Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, буд. 26, кв. 165; адреса адвоката Чмута С.В.: АДРЕСА_1 )

до відповідача акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (69006, місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

про стягнення грошових коштів

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення 187.781,96 грн., які складаються з 182.010,00 грн. основного боргу, 3.889,53 грн. пені, 972,38 грн. 3% річних, 910,05 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування підстави звернення з позовом до суду позивач зазначив неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару поставленого в рамках договору про закупівлю товару №3164-ДЭ-КрТЭС від 13.02.2020, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 182.010,00 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, приймаючи до уваги умови договору та приписи діючого законодавства, боржнику нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2749/20, присвоєно справі номер провадження 28/139/20, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.с. 41-42).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/2749/20 від 28.10.2020 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у даній справі, але не пізніше 01.12.2020.

Відповідач не скористався наданим законом правом на подання своїх доводів та заперечень стосовно заявлених позовних вимог. Будь-яких пояснень або заперечень до суду не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 28.12.2020 (27.12.2020 неділя).

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 14.12.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» (постачальник, позивач у справі) та акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго», відокремлений підрозділ «Криворізька теплова електрична станція «Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (покупець, відповідач у справі) 13.02.2020 уклали договір №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД:, (далі - товар), 2019-2020 року виготовлення, в кількості, комплектації, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією.

Специфікація

№ п/пНоменкл номерНайменування ТоваруВиробникОд. вим.к- стьЦіна без ПДВ,грн.Вартість, грн.Код поставки (інформація для служб Покупця)
120210834Фільт приєднання ФП-7000У1 (47-400кГц)тов "Югенерго"шт110 000,0010 000,87
220210843Конденсатор СМАВ- 166/УЗ-14УХЛ1ТОО «УККЗ»шт162 500,0062 500,88
320210828Конденсатор СМАП-166/УЗ-14УХЛ1ТОО «УККЗ»шт179 175,0079 175,86
Всього без ПДВ:151 675,00
ПДВ:30 335,00
Всього з ПДВ:182 010,00
Пунктом 1.3 договору встановлено, що вантажоодержувач товару: ДТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕС, м. Зеленодольск, Апостолівський р-н, Дніпропетровська обл., пл. Енергетиків, 1.

Приймання Товару здійснюється Сторонами відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року № П-6 (із змінами та доповненнями) і «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року №П-7 (із змінами і доповненнями), в частині, що не суперечить умовам Договору (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 3.2 договору сума цього договору становить 182010,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 30.335.00 грн.

Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару на 90 (дев`яностий) календарний день з дати поставки відповідного товару на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.5 договору встановлено, що товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару).

Пунктом 5.7 договору встановлено, що при поставці товару постачальник надає покупцю одночасно з товаром, що поставляється, наступні документи: рахунок, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні накладні (товарно-транспортну накладну або декларацію перевізника), сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт, сертифікат відповідності (в разі, якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації).

Відповідно до п. 6.1.1 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

На виконання умов договору позивач 19.05.2020 здійснив поставку відповідачу товару, який обумовлений у Специфікації на загальну суму з ПДВ 182010,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №122 від 19.05.2020 підписаною представником відповідача, довіреністю від 01.01.2020 №43/ДнЭ/2020, товарно-транспортною накладною №Р122 від 19.05.2020.

Товар прийнято відповідачем без зауважень. Матеріали справи не містять доказів порушення постачальником зобов`язань за договором.

На оплату отриманого товару відповідачу був виставлений рахунок №153 від 19.05.2020.

Приймаючи до уваги умови п. 5.5 відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений товар у строк до 17.08.2020 (включно).

Втім, відповідач зобов`язань щодо оплати отриманого товару в узгоджені строки не виконав.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача 20.08.2020 була направлена претензія №261 з вимогою погасити заборгованість. Також відповідача було попереджено, що у разі не сплати боргу, позивач буде змушений звернутися до суду.

Претензія отримана відповідачем 28.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням (арк.с. 29).

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару від 13.02.2020 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні положення містяться в ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні приписи зазначені в ч. ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, (ч. 1, ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Матеріали справи містять належні та допустимі докази поставки та отримання відповідачем товару на загальну суму 182010,00 грн. в рамках договору №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару від 13.02.2020.

З зазначеного слідує, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару на суму 182010,00 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимога позивача про стягнення із відповідача 182010,00 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

За порушення відповідачем строків оплати поставленого товару позивач, враховуючи положення п. 7.14 договору, просив стягнути суму пені в розмірі 3889,53 грн. за період прострочення з 18.08.2020 по 22.10.2020.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.14 договору встановлено, що у разі прострочення оплати товару, покупець, за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5% від вартості невчасно оплаченого товару.

Наданий позивачем розрахунок суми пені є неправильним, через наявні математичні помилки.

РОЗРАХУНОК ПЕНІ

ВідсотокГраничний строк оплати товаруСтрок розрахунку пеніКількість днів прострочкиСума до сплати, грн.Сума пені, грн.
2*Ставка НБУ18.08.202022.10.103878.90
Згідно з перерахунком, зробленим судом, сума пені за вказаний позивачем період прострочення складає 3878,90 грн. (розрахунок здійснено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство"). В решті вимог щодо стягнення 10,63 грн. пені суд відмовляє, оскільки заявлені безпідставно.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 972,38 грн. за період з 18.08.2020 по 22.10.2020 та інфляційні втрати у розмірі 910,05 грн. за період вересень 2020 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми законодавства вбачається, що три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тобто три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов`язань, які можуть бути узгоджені сторонами, оскільки ця норма законодавства є імперативною. Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд визнав виконаним правильно, а вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 910,05 грн. за період вересень 2020, такою, що підлягає задоволенню.

Розрахунок 3% річних, що наданий позивачем, суд визнав виконаним не правильно.

РОЗРАХУНОК РІЧНИХ

ВідсотокГраничний строк оплати товаруСтрок розрахунку річнихКількість днів прострочкиСума до сплати, грн.Сума річних, грн.
3%18.08.202022.10.10969.73
Згідно з перерахунком 3% річних, зробленим судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", сума 3% річних за період з 18.08.2020 по 22.10.2020 складає 969,73 грн. В решті вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 2,65 грн. слід відмовити, оскільки заявлені безпідставно.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Виходячи з положень наведених статей кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару в рамках договору №3164-ДЭ-КрТЭС про закупівлю товару від 13.02.2020 суду не надав. Також доказів відсутності правових підстав для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних або невірного розрахунку суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі: 2.816,53 грн. (187.768,68 грн.(задоволено) х 1,5%).

Решта судового збору у розмірі 0,21 грн. залишається за позивачем.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач надав на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги від 13.01.2020, акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 22.10.2020, рахунок-фактуру №22/10 від 22.10.2020 та платіжне доручення №737 від 22.10.20 на суму 2000,00 грн.

Відповідно до п. 1 договору адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту такі види правничої допомоги, зокрема, складати заяви, скарги та інші документи правового характеру.

Актом б/н від 22.10.2020 сторони засвідчили факт надання послуг за договором про надання правничої допомоги б/н від 13.01.2020 на суму 2000,00 грн., а саме підготовка позову до Господарського суду Запорізької області до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення заборгованості за договором, пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Матеріали справи підтверджують факт оплати наданих юридичних послуг у розмірі 2000,00 грн. в рамках договору №б/н від 13.01.2020.

Проаналізувавши надані докази в підтвердження факту понесення витрат на оплату послуг адвоката, суд визнав їх обґрунтованими.

Суд констатує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог та строку розгляду справи, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Втім, враховуючи, що позовні вимоги задоволенні судом частково, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1.999,80 грн. В решті заявлених вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу (у розмірі 0,20 грн.) відмовляється судом.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 126, 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення 187.781,96 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (69006, місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ідентифікаційний код 00130872) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» (69121, місто Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, буд. 26, кв. 165, ідентифікаційний код 37056017) 182.010,00 грн. (сто вісімдесят дві тисячі десять грн. 00 коп.) заборгованості, 3878,90 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят вісім грн. 90 коп.) пені, 969,73 грн. (дев`ятсот шістдесят дев`ять грн. 73 коп.) 3% річних, 910,05 грн. (дев`ятсот десять грн. 05 коп.) інфляційних втрат, 2.816,53 грн. (дві тисячі вісімсот шістнадцять грн. 53коп.) судового збору, 1999,80 грн. (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 80 коп.) витрат на правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в частині стягнення 10,63 грн. пені та 2,65 грн. 3% річних.

4. Витрати зі сплати судового збору у розмірі 0,21 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 0,20 грн. покласти на позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Федорова