РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/9538/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

до Департамент патрульної поліції

про стягнення 7 105,58 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Департаменту патрульної поліції про стягнення 7105,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором постачання природного газу №44 від 14.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9538/20 та призначено засідання на 31.07.2020.

28.07.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про продовження процесуальних стоків.

31.07.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

10.08.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

10.08.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

18.08.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 18.09.2020.

18.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 06.11.2020.

В судове засіданні 06.11.2020 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В судове засіданні 06.11.2020 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 відкладено розгляд справи на 07.12.2020.

В судове засідання 07.12.2020 представник позивача з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 07.12.2020 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 07.12.2020 оголоено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР ГАЗ РЕСУРС» та ДЕПАРТАМЕНТОМ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ, 14.03.2020 року було укладено Договір № 44 (надалі - Договір) постачання природного газу для об`єктів Відповідача.

У відповідності до умов зазначеного Договору, Позивач зобов`язувався поставити Відповідачу природний газ, а Відповідач зобов`язувався оплатити його на умовах цих Договорів.

16.07.2019р. Сторони підписали Додаткову угоду № 1, якою було встановлено ціну за 1 тис.м.куб. природного газу на рівні - 9804,96 грн.

Також, 27.12.2019 р. Сторони підписали Додаткову угоду № 4 до Договору, якою продовжили його дію на 2020 рік.

Позивач добросовісно та в повному обсязі виконував умови договору в частині постачання Відповідачу природного газу.

Так, в період з 01.02.2020р. по 29.02.2020р. включно Позивачем на об`єкти Відповідача було поставлено 0,883810 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 8 665,72 грн., зокрема:

На виконання умов Договору Позивач направив Відповідачу два примірника Акту прийому-передачі № УГР00000353 від 29.02.2020 на обсяг - 0,883810 тис.м.куб.

Як вказує Позивач, Відповідач не повернув на його адресу примірники вказаних Актів прийому-передачі. Крім того, Відповідач не надіслав на адресу Позивача вмотивованої відмови в підписанні зазначеного вище Акту прийому-передачі природного газу за лютий 2020 року.

Згідно з п. 2.9.3. Договору Споживач протягом п`яти днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову у підписанні акта приймання-передачі газу.

Пунктами 2.9.4. та 2.9.5. Договору передбачено, що у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку. У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунковий період за Договором становить один місяць - з 7.00 години першого дня місяця до 7.00 години першого дня наступного місяця включно.

Пунктом 4.2. Договору передбачається, що оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.2. Споживач здійснює оплату обсягу поставленого (спожитого) газу у попередньому розрахунковому періоді шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника у національній валюті України за рахунок коштів Державного бюджету протягом 7 (семи) робочих днів з моменту надання Постачальником рахунку та акту приймання-передачі газу за ціною, діючою на момент постачання газу, але яка не повинна бути більшою за ціну, вказану в п. 3.2. цього Договору.

Згідно п. 5.4.2. Договору Споживач зобов`язуються оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Акт прийому-передачі природного газу № УГР00000353 від 29.02.2020 надсилався Відповідачу та заперечень щодо його змісту від Відповідача не надходило.

Позивач обґрунтовує сої вимоги тим, що о Відповідач не розрахувався за постачання у лютому 2020 року природного газу на загальну суму - 6 686,70 грн., враховуючи переплату, яка мала місце у грудні 2019 року на суму - 1 979,02 грн.,

Відповідач не надав до матеріалів справи доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 6686,70 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань 3% річних в розмірі 54,81 грн. та інфляційні втрати в розмірі 53,49 грн., пеню в розмірі 310,58 грн.

Відповідно до п. 6.2.1 Договору у разі порушення строків оплати Споживач сплачує Постачальнику окрім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 310,58 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 54,81 грн. - 3% річних та 53,49 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Департаменту патрульної поліції (03151, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код 40108646) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201, ідентифікаційний код 41427817) основну заборгованість в розмірі 6686 (шість тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 70 коп., інфляційні втрати в розмірі 53 (п`ятдесят три) грн., 3% річних в розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн. пеня в розмірі 310 (триста десять) грн. 58 коп., судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.12.2020.

Суддя В.І. Мельник