ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/739/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон,

до: Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича, м. Херсон,

про стягнення 11299,40грн

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) до Фізичної особи-підприємця Коломійця Сергія Кузьмича (відповідач) про стягнення 11299,40грн, з яких 9451,76грн основного боргу, 182,34грн річних (3%) та 1665,30грн пені, вказано, зокрема, ст.ст.193, 216, 217, 230, 276, 343 Господарського та ст.625 Цивільного кодексу України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про порушення відповідачем зобов`язань за укладеним між вказаними суб`єктами господарювання за рішенням суду договором від 01.11.2017 № 126 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині оплати теплової енергії на централізоване опалення приміщення відповідача у встановлені цим договором строки, через що у позивача виникло, в силу закону та договору, право на нарахування пені та річних (3%) за порушення строків оплати послуг, а також на стягнення заборгованості з оплати послуг, разом з вказаними річними та пенею, в судовому порядку.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та разом з нею подано до суду наступні документи (а.с.17-54): 1) рішення господарського суду від 22.05.2018 по справі № 923/205/18; 2) відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності відповідача на нерухоме майно (інформаційна довідка №84828666 від 11.04.2017); 3) письмова вимога від 19.03.2020 № 06-1/732 позивача до відповідача про сплату боргу за спожиту теплову енергію; 4) розрахунок спожитої теплової енергії по будинку № 18 по вул. Покришева за опалювальний період 2018-2019рр, разом з відомостями-звітами про відпуск теплової енергії до цього розрахунку; 5) рахунки на оплату теплової енергії за листопад та грудень 2018 року, січень-березень 2019 року, з доказами їхнього надсилання поштою відповідачу.

Позиція та докази відповідача

Судом вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про заявлений до нього позов та судовий розгляд цього позову: ухвалу суду від 28.07.2020 про відкриття провадження у справі надіслано рекомендованим листом, з повідомленням, за вказаною у позовній заяві та її матеріалах адресою відповідача, яка співпадає з зареєстрованою адресою місця проживання відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно вчинених стосовно відповідача витягів з цього реєстру позивачем (а.с.28-29) та судом (а.с.62-63). Проте, листа з вказаною ухвалою 10.08.2020 повернуто підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу, з причини "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин відповідача слідує вважати належним чином повідомленим судом про вказаний заявлений до відповідача позов та судовий розгляд цього позову.

Відповідач не проявив свого відношення до заявленого до нього позову: заяв по суті справи та клопотань процесуального характеру не подав.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 28.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення та виклику учасників справи, та встановлено відповідачу строк 17.08.2020 для надання відзиву на позов. Ані у вказаний строк, 17.08.2020, ані дотепер відповідач не подав суду та позивачу відзиву на позов, про причини ненадання відзиву не повідомив та не подав до суду клопотань про продовження строку надання відзиву, а також інших заяв та клопотань по справі.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду. Розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 цього ж Кодексу здійснено за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи здійснено судом у розумні строки, у відповідності до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини), з урахуванням періодів планової відпустки та тимчасової непрацездатності судді.

Обставини, які встановлено судом

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 22.05.2018 у справі №923/205/18 визнано укладеним договір № 126 від 01.11.2017 між Акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - позивач), як виконавцем послуг, та Фізичною особою - підприємцем Коломієць Сергієм Кузьмичем (надалі - відповідач), як споживачем послуг, про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін в межах даного спору між ними, є наступні:

- виконавець зобов`язується надавати споживачеві з початку до кінця опалювального періоду відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання приміщення відповідача, яке знаходиться за адресою - м. Херсон, вул.Покришева, буд.18, кв.3, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачено договором (пункти 1 та 2);

- розмір щомісячної плати за надані послуги розраховується відповідно до фактичного споживання теплової енергії згідно з затвердженими нормативами та встановленими тарифами, що діють на момент споживання (пункт 6);

- плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями (пункт 7);

- розрахунковим періодом є календарний місяць, граничний строк здійснення поточних платежів - не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим (пункт 8);

- за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується в безспірному порядку, крім суми заборгованості, пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення терміну сплати, сума інфляційних втрат за весь час прострочення, та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості (пункт 12);

- споживач сплачує послуги в установлені договором строки (пункт 15.1);

- у разі несвоєчасного внесення плати за послуги споживач зобов`язаний сплачувати в безспірному порядку, крім суми основної заборгованості, штрафні санкції, інфляційні втрати три відсотки річних, згідно пункту 12 договору (пункт 15.6);

- виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги в безспірному порядку, крім суми основної заборгованості, штрафні санкції, інфляційні втрати та 3% відсотки річних, за п.12 договору (пункт 16.1);

- споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати в безспірному порядку, крім суми основної заборгованості, штрафні санкції, інфляційні втрати та 3% відсотки річних, за п.12 договору (пункт 18.2);

- договір укладається на строк до 31.12.2020 і набирає чинності з дня його укладання, при цьому договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (договору) (пункт 30);

- договір може бути розірваний достроково за згодою сторін при: 1) зникненні потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, 2)переході права власності (користування) на приміщення до іншої особи (пункт 31).

Згідно даних побудинкового обліку теплової енергії по будинку АДРЕСА_2 за опалювальний період 2018-2019рр, позивач виставив відповідачеві до сплати рахунки на оплату теплової енергії на загальну суму 9451,76грн (з урахуванням податку на додану вартість), а саме, за листопад 2018 року на суму 738,42грн, за грудень 2018 року на суму 2257,45грн, за січень 2019 року на суму 2468,42грн, за лютий 2019 року на суму 2215,26грн, за березень 2019 року на суму 1772,21грн.

Всі зазначені рахунки було направлено відповідачеві на адресу, за якою мало місце споживання послуг з централізованого опалення на підстав договору: АДРЕСА_2. Проте, вказані 9451,76грн вартості теплової енергії відповідач не сплатив до цього часу.

Нездійснення відповідачем оплати спожитої теплової енергії за опалювальний період 2018-2019рр згідно рахунків позивача на загальну суму 9451,76грн на умовах договору від 01.11.2017 №126 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води спричинило звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію, з урахуванням річних (3%) та пені, за яким відкрито провадження у даній справі.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та загального порядку виконання зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.187 Господарського кодексу України договір, укладання якого є обов`язковим на підставі закону, за відсутності згоди особи, що за законом має бути стороною такого договору, укладається за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо договірних зобов`язань між сторонами

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає зокрема, гарячу і перегріту воду (надалі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За ч.7 ст.276 цього ж Кодексу оплата енергії, що відпускається здійснюється відповідно до умов договору.

Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3%) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

1. Щодо виконання сторонами своїх господарських зобов`язань

Наявність укладеного між сторонами справи договору № 126 від 01.11.2017 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як встановлено судом за результатами аналізу положень договору, цей договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

У матеріалах справи відсутні докази нечинності вказаного договору в опалювальний період 2018-2019рр.

Так само, у матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача заперечень щодо оплати теплової енергії за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за лютий 2019 року, за березень 2019 року згідно рахунків на загальну суму 9451,76грн.

Позивач виконав передбачені для нього умовами договору № 126 від 01.11.2017 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та нормою закону (ст.275 Господарського кодексу України), як для енергопостачальника, свої зобов`язання перед відповідачем в частині постачання відповідачу теплової енергії на централізоване опалення приміщення відповідача у будинку АДРЕСА_2, що підтверджується даними побудинкового обліку теплової енергії по зазначеному будинку за опалювальний період 2018-2019рр. Докази іншого у справі відсутні.

Проте, відповідач не виконав передбачений для нього умовами цього ж договору та нормою закону (за ч.7 ст.276 Господарського кодексу України), як для споживача теплової енергії, свої зобов`язання перед позивачем в частині здійснення оплати на умовах договору теплової енергії на централізоване опалення в опалювальний період 2018-2019рр зазначеного приміщення.

2. Щодо нарахування річних та пені

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), яка передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не має характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічну правову позицію містить у собі п.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Розрахунок заявлених до стягнення з відповідача 3% річних у загальній сумі 182,34грн судом перевірений. Цей розрахунок не містить арифметичних помилок, відповідає матеріалам справи та приписам ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Неустойка (пеня) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Розрахунок заявленої до стягнення з відповідача пені у загальній сумі 1665,30грн судом перевірено. Перевіркою встановлено, що нарахування пені за окремі дні здійснено (не здійснено) в порушення припису ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, за яким "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано". Так, в порушення вказаної норми закону:

- нарахована пеня в сумі 2,10грн за 22.07.2019 на 2257,45грн заборгованості, де

2,11грн = ((2257,45грн х 1 день х 2 х 17%)/100% /365 днів);

- нарахована пеня в сумі 4,01грн за 22.-23.09.2019 на 2215,26грн заборгованості, де

4,01грн = ((2215,26грн х 2 дні х 2 х 16,5%)/100% /365 днів);

- не нарахована пеня в сумі 1,75грн за 22.04.2019 на 1772,21грн заборгованості, де

1,75грн = ((1772,21грн х 1 дні х 2 х 18%)/100% /365 днів).

В іншій частині розрахунок заявленої до стягнення пені виконаний належним чином, оскільки відповідає положенням п.12 укладеного між сторонами договору № 126 від 01.11.2017 та приписам ст.ст.230-232 Господарського кодексу України, а також встановленим судом обставинам справи, не містить арифметичних помилок.

За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає 1660,94грн з заявлених до стягнення 1665,30грн пені, де 1660,94грн = 1665,30грн - 2,11грн - 4,01грн + 1,75грн.

Відповідачем не надано будь-яких заперечень щодо виконаних позивачем розрахунків заявленої до стягнення 182,34грн річних (3%) та 1665,30грн пені або їхніх контррозрахунків. Також, відповідач не надав доказів сплати повністю або частково заявлених до стягнення з нього 182,34грн річних (3%) та 1665,30грн пені.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання його договірного зобов`язання щодо сплати на користь позивача вартості теплової енергії у встановлені договором строки, позовні вимоги в частині стягнення 9451,76грн основного боргу (з оплати теплової енергії) та 182,34грн річних (3%) підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення 1665,30грн пені підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1660,94грн. У стягненні 4,36грн пені має бути відмовлено.

4,36грн = 1665,30грн - 1660,94грн.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 29.04.2020 № 4697 у сумі 2102грн, з яких у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", 2101,16грн підлягають стягненню з відповідача, а інші відносяться на позивача, у зв`язку з задоволенням позову на 99,96%.

99,96%= 1295,04грн(розмір задоволених вимог)/11299,40грн (розмір заявлених вимог)

2101,16грн = (2102грн/100%) х 99,96%

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коломієць Сергія Кузьмича (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (місцезнаходження: 73036, м. Херсон, Бериславське шосе, буд.1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 00131771; розрахунковий рахунок НОМЕР_2 у ФХОУ в АТ "Ощадбанк", МФО 352457) 9451,76грн заборгованості за теплову енергію.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коломієць Сергія Кузьмича (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (місцезнаходження: 73036, м. Херсон, Бериславське шосе, буд.1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 00131771; розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "МТБ БАНК", МФО 328168) 182,34грн річних (3%), 1660,94грн пені та 2101,16грн компенсації по сплаті судового збору.

4. Відмовити у стягненні 4,36грн пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.12.2020

Суддя К.В. Соловйов