ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" грудня 2020 р. м. Черкаси справа № 925/1559/20

Господарський суд Черкаської області в складі судді Грачова В.М., розглянувши судове доручення Арбітражного суду Республіки Крим про вручення документів,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 року Арбітражний суд Республіки Крим звернувся до Господарського суду Черкаської області з дорученням (вх. № 18814 від 02.12.2020) про вручення товариству з обмеженою відповідальністю "Будмонтажполімер" (місцезнаходження: 19029, Україна, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 117) ухвали Арбітражного суду Республіки Крим від 20.10.2020 року у справі № А83-1089/2019 за позовом Державного унітарного підприємства Республіки Крим "Крименерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажполімер" про стягнення.

Дослідивши матеріали судового доручення, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 369 ГПК України, суд виконує доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами. Виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України.

Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Міста Київ та Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Відповідно до ст. 134 Конституції України, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Частиною шостою статті 136 Конституції України визначено, що правосуддя в Автономній Республіці Крим здійснюється судами України.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцевими господарськими судами є окружні господарські суди.

Згідно з п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя продовжують здійснювати свої повноваження без обмеження строком до утворення та початку діяльності окружних господарських судів, юрисдикція яких розповсюджується на відповідну територію.

Згідно з ст. 1 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з преамбулою та частинами 1-3 статті 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (далі - Угода), укладеної державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.92, Уряди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, надаючи важливого значення розвитку співробітництва в галузі вирішення пов`язаних із здійсненням господарської діяльності спорів між суб`єктами, що знаходяться в різних державах - учасницях Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності забезпечення всім господарюючим суб`єктам рівних можливостей для захисту своїх прав і законних інтересів, домовилися про таке. Компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Частина 2 ст. 369 ГПК України визначає, що судове доручення не приймається до виконання, якщо воно:

1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці;

2) не належить до юрисдикції цього суду;

3) суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи вищевикладене, Арбітражний суд Республіки Крим не є компетентним судом в розумінні Угоди та не є іноземним судом у розумінні ст. 369 ГПК України, тому його судове доручення не приймається до виконання господарським судом Черкаської області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 369, 370 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Арбітражному суду Республіки Крим у прийнятті до виконання судового доручення про вручення документів у справі № А83-1089/2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.М. Грачов