ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Справа № 915/338/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Берко О.В.

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ БУД ІНВЕСТ

(03038, м.Київ, вул.Казимира Малевича, буд.8, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БУДКОМ-СВ

(54001, м.Миколаїв, вул.Шевченка, буд.59А, ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 155065,76 грн, -

в с т а н о в и в:

23.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ БУД ІНВЕСТ звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №16/03 від 16.03.2020 (вх.№3631/20) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю БУДКОМ-СВ заборгованості у розмірі 155065,76 грн за Договором підряду №Ч-09/091018 на виконання робіт від 09.10.2018, з яких: 91927,86 грн основного боргу, 32305,71 грн пені, 27009,0 грн збитків від інфляції та 3823,19 грн - 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору та приписам чинного законодавства взятих на себе договірних зобов`язань не виконав та не здійснив підготовчі роботи з благоустрою території на об`єкті будівництва: Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на вул.Антоновича, 44 у Голосіївському районі м.Києва та отримані грошові кошти по Договору позивачу не повернув. Неналежне виконання з боку відповідача умов Договору стало підставою для нарахування пені, збитків від інфляції та 3% річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 - справу №915/338/20 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 30.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.04.2020.

30.04.2020 суд ухвалив відкласти розгляд справи №915/338/20 без визначення дати судового засідання. Визначено провести розгляд у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу COVID-19.

15.05.2020 від позивача на адресу суду надійшла заява №12/05 від 11.05.2020 (вх.№5993/20), в якій він просить здійснити розгляд справи №915/338/20 без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних документів.

Ухвалою суду від 22.06.2020 призначено справу №915/338/20 до розгляду на 15.07.2020.

15.07.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 25.08.2020.

Ухвалою суду від 25.08.2020 відкладено підготовче засідання на 22.09.2020.

22.09.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 21.10.2020.

21.10.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. на лікарняному.

Після виходу судді Мавродієвої М.В. з лікарняного, суд ухвалою від 30.10.2020 призначив розгляд справи №915/338/20 на 24.11.2020.

Ухвали суду по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю БУДКОМ-СВ повернуті підприємством зв`язку: ухвала від 30.03.2020 з приміткою інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, ухвала від 30.04.2020 з приміткою за закінченням встановленого строку зберігання, ухвали від 22.06.2020, 15.07.2020, 25.08.2020, 22.09.2020 та 30.10.2020 з приміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 54001, м.Миколаїв, вул.Шевченка, буд.59А.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 24.11.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив наступні обставини.

09.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ БУД ІНВЕСТ (генпідрядник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю БУДКОМ-СВ (підрядник, відповідач у справі) було укладено Договір підряду №Ч-09/091018 на виконання робіт (надалі - Договір) (а.с.10-30), згідно умов якого підрядник за завданням генпідрядника зобов`язується на свій ризик власними силами і засобами, з використанням власних ресурсів, у відповідності до проектної документації, та умов Договору, діючих будівельних норм і правил, та у визначений Договором строк, виконати роботи, що вказані у п.2.2. Договору на об`єкті: Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на вул.Антоновича (Горького), 44 у Голосіївському районі м.Києва, що знаходиться за адресою м.Київ, вул.Антоновича (Горького), 44 у Голосіївському районі м.Києва, а генпідрядник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, проектну та робочу документації, прийняти закінчені роботи і оплатити їх вартість у відповідності до умов Договору.

Відповідно до п.2.2. Договору підрядник зобов`язується виконати наступні види робіт: підготовчі роботи з благоустрою території. Підрядник зобов`язується виконати роботи з використанням власних матеріалів, обладнання, устаткування, витратних матеріалів тощо, письмово узгоджених генпідрядником, у відповідності вимогам ДБН, умовам цього договору, проектної документації, у термін, узгоджений з генпідрядником, а також здати виконані роботи, здійснити необхідні заходи щодо усунення недоробок, дефектів, недоліків, які виникли у виконаних роботах, у відповідності до умов цього договору.

Згідно до п.3.1. Договору сторони домовились, що загальна вартість робіт за цим договором становить суму Додатків з договірною ціною до цього договору, згідно підписаних сторонами відповідних додаткових угод до договору, і виконаних підрядником та прийнятих генпідрядником робіт на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2В та Довідки про вартість виконаних робіт та витрат по формі КБ-3 з підтверджуючими її кошторисними розрахунками.

У відповідності до п.3.5. Договору сторони домовилися, що авансування виконаних робіт здійснюється на умовах, погоджених сторонами у відповідних додатках до договору, які викладаються у додаткових угодах до договору.

Термін виконання робіт сторони встановили до 28.10.2018 (п.4.1. Договору).

Додатковою угодою №1 від 09.10.2018 до Договору (надалі Додаткова угода) (а.с.31-32) сторонами п.2.1. узгоджено, що в договірну ціну враховується види робіт, що вказані у п.1.2. даної Додаткової угоди, та ресурси, що належать генпідряднику, які передаються підряднику за відповідним Актом приймання-передачі. Договірна ціна викладається у Додатку №1, що є невід`ємною частиною даної Додаткової угоди до договору.

Відповідно до п.2.2. Додаткової угоди договірна ціна становить: 144471,52 грн без ПДВ, крім того ПДВ (20%), у розмірі 28894,30 грн, разом з ПДВ 20% - 173365,82 грн. Оплату за виконані та прийняті роботи, що вказані у Додатку №1 до даної Додаткової угоди №1, генпідрядник здійснює у порядку визначеному умовами договору (п.2.3. Додаткової угоди).

Пунктом 3.1. Додаткової угоди погоджено, що керуючись п.4.1. Договору, строк виконання робіт до 28.10.2018.

Договір та Додаткова угода №1 до нього підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

На виконання умов Договору та Додаткової угоди позивачем було сплачено попередню оплату за виконання будівельних робіт у загальній сумі 91927,86 грн, з яких: 50400,0 грн сплачено 09.10.2018 на підставі наданого відповідачем рахунку-фактури №СФ-0000017 від 08.10.2018, що підтверджується платіжним дорученням №549 від 09.10.2018 на вказану суму та 41527,86 грн сплачено 01.11.2018 на підставі наданого відповідачем рахунку-фактури №СФ-0000019 від 30.10.2018, що підтверджується платіжним дорученням №695 від 31.10.2018 на вказану суму.

Згідно до п.10.3. Договору підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строк до 28.10.2018.

Відповідно до п.п.11.1.5. Договору генпідрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник зі своєї вини своєчасно не розпочав роботи, порушив строки виконання робіт на 10 календарних днів або більше, не виконує план усунення порушення строків виконання робіт, визначений договором.

Відповідач в свою чергу свої зобов`язання належним чином у строк визначений п.4.1. Договору не виконав та не здійснив підготовчі роботи з благоустрою території на об`єкті будівництва: Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на вул.Антоновича (Горького), 44 у Голосіївському районі м.Києва.

12.12.2019 позивачем на юридичну адресу відповідача: 01042, м.Київ, вул.Івана Кудрі, 37А, нежиле приміщення, 2 було направлено претензію №06/1219-1 від 09.12.2019, в якій просить відповідача надати інформацію та підтверджуючу документацію (акти приймання-передачі виконаних робіт, довідки Ф№КБ-3 тощо) щодо використання отриманих відповідачем від позивача коштів в строк не пізніше 17.12.2019. У разі ненадання вказаної документації, позивач запропонував відповідачу повернути перераховані раніше грошові кошти. В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеної претензії відповідачу (а.с.39-40).

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю БУДКОМ-СВ () його місцезнаходження - 01042, м.Київ, вул.Івана Кудрі, 37А, нежиле приміщення, 2 було змінено на - 54001, м.Миколаїв, вул.Шевченка, буд.59А, про що свідчить наявний у матеріалах справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 08.01.2020 (а.с.50-53).

21.12.2019 позивачем було повторно направлено на змінену юридичну адресу відповідача - 54001, м.Миколаїв, вул.Шевченка, буд.59А претензію №21/12 від 21.12.2019, в якій просить надати інформацію та підтверджуючу документацію (акти приймання-передачі виконаних робіт, довідки Ф№КБ-3 тощо) щодо використання отриманих відповідачем від позивача коштів в строк не пізніше 27.12.2019. У разі ненадання вказаної документації, позивач запропонував відповідачу повернути перераховані раніше грошові кошти. В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеної претензії відповідачу (а.с.41-43).

Вказані вище претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору та Додаткової угоди та не повернення ним перерахованих грошових коштів за Договором позивач був змушений звернутись до суду із відповідним позовом про стягнення з відповідача основної суми боргу та нарахованих пені, 3% річних та збитків від інфляції.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ч.4 ст.837 ЦК України, до окремих видів договорів підряду, загальні положення про підряд застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Станом на час розгляду справи, відповідачем не надано суду, в підтвердження виконання підрядних робіт за Договором підряду №Ч-09/091018 від 09.10.2018 (з додатками); доказів складання, надання на підпис замовнику та підписання сторонами відповідних довідок форми КБ-2в та КБ-3, які б свідчили про приймання-передачу замовнику виконаних підрядних робіт.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання.

Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, законом замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Позивачем було направлено 12.12.2019 претензію №06/1219-1 від 09.12.2019 на юридичну адресу відповідача: 01042, м.Київ, вул.Івана Кудрі, 37А, нежиле приміщення, 2 та оскільки 12.12.2019 було змінено місцезнаходження юридичної особи відповідача. Позивачем було повторно 21.12.2019 направлено на змінену юридичну адресу відповідача претензію №21/12 від 21.12.2019, в якій просив надати інформацію та підтверджуючу документацію (акти приймання-передачі виконаних робіт, довідки Ф№КБ-3 тощо) щодо використання отриманих відповідачем від позивача коштів в строк не пізніше 27.12.2019. У разі ненадання вказаної документації, позивач запропонував відповідачу повернути перераховані раніше грошові кошти. Тобто фактично позивач відмовився від договору підряду в односторонньому порядку.

Частиною третьою ст.651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Оскільки замовник на підставі ч.2 ст.849 ЦК України відмовився від договору, надіславши підряднику лист про розірвання договору підряду, і така одностороння відмова від договору не потребує узгодження з підрядником, то договір є припиненим.

Відповідно до приписів ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки позивачем на виконання робіт за договором були перераховані відповідачу грошові кошти, то після розірвання даного договору зазначені грошові кошти перебувають у відповідача без достатньої правової підстави, оскільки у відповідача відпали правові підстави для подальшого використання цих коштів.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу грошових коштів у сумі 91927,86 грн, отриманих в якості передплати по Договором підряду №Ч-09/091018 від 09.10.2018, який є розірваним, то вимога позивача щодо стягнення вказаної грошової суми, яка утримується відповідачем без достатньої правової підстави, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 91927,86 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 32305,71 грн, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст.229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

У відповідності до п.14.2. Договору, керуючись ч.2 ст.546 ЦК України сторони домовились, що у випадку порушення встановлених договором та додатками до нього строків виконання робіт або усунення недоробок, недоліків, дефектів виконаних робіт, змонтованих конструкцій, використаних ресурсів, що виникли з вини підрядника, останній, на вимогу генпідрядника, зобов`язується сплатити генпідряднику суму коштів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від вартості невиконаних робіт, за кожен день прострочення виконання за кожний день прострочення. Нарахування суми коштів починається з першого дня прострочення строків виконання робіт або усунення недоробок, недоліків, дефектів. Простроченням строків виконання робіт або усунення недоробок, недоліків, дефектів вважається як їх невиконання/неусунення, так і виконання/усунення належним чином.

Позивачем здійснено нарахування пені за період з 28.10.2018 по 28.10.2019 (366 дн.) у сумі 32305,71 грн.

Оскільки, відповідно до умов Договору та Додаткової угоди №1 відповідач повинен виконати роботи до 28.10.2018, тобто днем початку прострочки виконання зобов`язання є 29.10.2018.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що він здійснений без врахування положень ч.6 ст.232 ГК України.

Судом за допомогою програми Законодавство уточнено розрахунок пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня в сумі 16582,27 грн за період з 29.10.2018 по 29.04.2019 включно (183 дн.). В частині стягнення пені у сумі 15723,44 грн слід відмовити.

За приписами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення 3% річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Вказане право кредитора є імперативним, встановленим законодавством, тому не потребує підтвердження у договорі.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3823,19 грн - 3% річних, нарахованих за період з 28.10.2018 по 16.03.2020 включно.

Перевіривши розрахунки збитків від інфляції та 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Зобов`язання з повернення грошових коштів виникло у відповідача, в силу приписів ч.2 ст.530 ЦК України, лише після направлення позивачем 21.12.2019 повторної претензії за належним місцезнаходженням відповідача, та мало бути виконано протягом 7 днів з дати вимоги, тобто до 28.12.2019.

До моменту вимоги від 21.12.2019 зобов`язання відповідача за договором підряду не носили характеру грошових, оскільки він мав зобов`язання виконати певні роботи.

Оскільки відповідачем, станом на 28.12.2019 сума передплачених грошових коштів повернута не була, то прострочка виконання грошового зобов`язання виникла у відповідача з 29.12.2019, а не як зазначено позивачем в розрахунку з 28.10.2018.

Судом здійснено перерахунок 3% річних, нарахованих на суму 91927,86 грн основного боргу за допомогою програми Законодавство та визначено, що розмір 3% річних за період з 29.12.2019 по 16.03.2020 становить 595,33 грн, які підлягаєть стягненню.

В частині стягнення 3% річних у сумі 3227,86 грн слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 27009,0 грн збитків від інфляції, нарахованих за період з 28.10.2018 по 16.03.2020 включно.

Індекс інфляції є щомісячним показником знецінення грошових коштів і розраховується він не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць.

Відповідно до «Рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» викладених у листі №62-97р. від 03.04.1997, індекс інфляції є змінною величиною, позивач, який бажає стягнути збитки з урахуванням цього індексу, повинен у кожному конкретному випадку подати господарському суду обґрунтований розрахунок відповідної суми. При здійсненні розрахунку індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату № 265 від 27.07.2007 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»).

Оскільки грошове зобов`язання з повернення суми передплати мало бути виконано відповідачем до 28.12.2019, суд, здійснивши перерахунок збитків від інфляції, нарахованих на суму 91927,86 грн основного боргу за допомогою програми Законодавство, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 642,20 грн збитків від інфляції, нарахованих за період з січня по березень 2020 року включно (сукупний індекс інфляції 100,6985952).

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 26366,8 грн слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БУДКОМ-СВ (54001, м.Миколаїв, вул.Шевченка, буд.59А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ БУД ІНВЕСТ (03038, м.Київ, вул.Казимира Малевича, буд.8, ) 91927,86 грн основного боргу, 16582,27 грн пені, 642,20 грн збитків від інфляції, 595,33 грн - 3% річних та 1646,21 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року.

Суддя М.В.Мавродієва