РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/14292/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

про стягнення 39483,63 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 39483,63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.12.2019 в м. Києві по просп. Валерія Лобановського відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у результаті якої пошкоджено автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , якій позивач, як страховик виплатив, страхове відшкодування в розмірі 39483,63 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна» позивач просить стягнути з відповідача 39483,63 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у поданому до суду відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог в частині, зазначивши, що у відповідь на заяву позивача було частково задоволено вимогу позивача у розмірі 24087, 94 грн, з огляду на те, що автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 має сліди відновлювального ремонту, а відтак має застосовуватись коефіцієнт фізичного зносу при визначені розміру шкоди завданої власнику автомобіля. Окрім того, під час при визначені розміру відшкодування позивачем було враховано суму попереднього кошторису та франшизу, які не підлягає відшкодуванню відповідно до вимог законодавства. У зв`язку з вищезазначеним, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.03.2019 між ПАТ «СК «АРКС» (страховик, позивач) (попередня назва - АТ «СК «АХА Страхування») та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №84890а9к3, за умовами якого застраховано, автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №10673/41/41/5-2020, 01.12.2019 у місті Києві за адресою: просп. Валерія Лобановського, 67, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.2.10.а, п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2020 у справі №760/33671/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Позивач, на виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №84890а9к3 від 27.03.2019 на підставі страхових актів №ARX2524910 від 05.12.2019 та №ARX2553645 від 31.03.2020, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «АВТ «Баварія Київ», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №621 361 від 06.12.2019 та №657 881від 01.04.2020.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку №РМСРХ006158 від 02.12.2019 та акту виконаних робіт №DIN0000178 від 10.02.2020 ТОВ «АВТ Баварія Київ», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 39483,63 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована за договором обов`язкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

З наявного в матеріалах справи Витягу з інформаційної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що поліс обов`язкового страхування № 101075326 був чинний на момент скоєння ДТП.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 збитки у межах передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності в даному випадку є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №84890а9к3 від 27.03.2019, перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2 , мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з заявою (претензія) про виплату страхового відшкодування (доповнення) вих. №0022254/ІНС від 26.05.2020 із вимогою здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу

в розмірі 39483,63 грн, що не заперечується відповідачем.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Утім відповідачем у визначений законом строк не було прийнято рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування позивачу.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем було сплачено на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 24087,94 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №9602 від 19.10.2020 на суму 24087,94 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 24087,94 грн та необхідність закриття провадження у справі у вказаній частині.

В той же час, у поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що не погоджується з сумою страхового відшкодування, яку позивач просить стягнути на свою користь, оскільки позивачем не враховано коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування, окрім того позивачем до суми страхового відшкодування включено витрати на складання попереднього кошторису для відновлювального ремонту у сумі 1152 грн та суму франшизи у розмірі 5500 грн.

Також, відповідач не погоджується з врахуванням до суми страхового відшкодування витрат пов`язаних на складання попереднього кошторису для відновлювального ремонту, оскільки дані витрати не є роботами пов`язаними з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Стосовно заперечень відповідача щодо включення до розміру страхового відшкодування витрат на складання попереднього кошторису для відновлювального ремонту у розмірі 1125 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що розмір відшкодування має бути зменшений на роботи пов`язані з складання кошторису для відновлювального ремонту, який відповідно до Рахунку №РМСРХ006158 від 02.12.2019 складають 960 грн.

Стосовно заперечень відповідача щодо незастосування позивачем під час визначення суми страхового відшкодування коефіцієнту фізичного зносу, суд зазначає наступне.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Судом відхиляються доводи відповідача стосовно неврахування позивачем коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, які є підставою для застосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку страхового відшкодування, посилання відповідача на Акт огляду транспортного засобу від 03.12.2020 в якому зазначено, що автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 має сліди окраса, не підтверджують наявності обставин за яких застосовується коефіцієнт фізичного зносу.

Щодо заперечення відповідача стосовно врахування позивачем до суми страхового відшкодування франшизи, суд зазначає, що відповідно до абз. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до п. 10.2 Договору від 27.03.2019, франшиза за збитки внаслідок ДТП складає 5500 грн.

Відповідно п. 25.11 Договору від 27.03.2019, при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених у в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої у розділі 10 договору франшизи по відповідному ризику. При цьому, розмір збитків, визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділах 15 Договору умов.

Таким чином, сума страхового відшкодування має бути зменшена на суму 5500 грн.

Надані позивачем розрахунки страхового відшкодування за договором добровільного страхування не містять інформації про врахування франшизи за договором добровільного страхування, інших доказів, що сума страхового відшкодування сплачена потерпілій стороні з урахуванням франшизи (додатковий акт виконаних робіт, розрахунок повної вартості відновлювального ремонту, окремий рахунок на суму франшизи) матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №84890а9к3 від 27.03.2019, перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2 мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 8935,69 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування в розмірі 8935 (вісім тисяч тридцять п`ять) грн 69 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1758 (одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) грн 09 коп.

Провадження у справі №910/14292/20 в частині позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 24087 (двадцяти чотирьох тисяч вісімдесяти семи) грн 94 коп. закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 07.12.2020

Суддя Я.В. Маринченко