РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2020Справа № 910/10929/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ГАРАНТ" про стягнення 883 105,29 грн., за участю представників позивача - Тодорашка А.В., довіреність №4679/10-08-01/вих від 24.12.2019 року, відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 826 514 грн. 51 коп. попередньої оплати, 37 112 грн. 44 коп. пені, 7 284 грн. 79 коп. 3% річних, 12 193 грн. 55 коп. інфляційних втрат за договором купівлі-продажу природного газу №87-В-АМПУ-18 на підставі ст.ст. 11, 202, 203, 509, 525, 526, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 639 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2020 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

12.08.2020 року позивачем через канцелярію суду було надано клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

12.08.2020 року відповідачем через канцелярію суду було надано заяву із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 09.09.2020 року.

09.09.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що обов`язку з повернення попередньої оплати на даний час у відповідача не виникло, а тому позов подано передчасно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.11.2020 року.

18.11.2020 року представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд даної справи судом був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ГАРАНТ" (постачальник) укладено договір № 87-В-АМПУ-18 від 25.06.2018 року, за умовами якого постачальник зобов`язується передати споживачу природний газ у власність, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Пунктом 2.5. договору визначено, що обсяг газу та строки його поставки визначаються та узгоджуються на кожен місяць.

Відповідно до п.3.4. договору приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачу у відповідному місяці, оформляється щомісячними актами приймання-передачі товару.

Згідно п. 5.1. договору оплата за поставлений споживачу газ здійснюється на умовах попередньої оплати до 1 числа відповідного розрахункового періоду сплачується обсяг замовленого газу, відповідно до заявки, за умови отримання рахунку від постачальника, який надається у термін, достатній для проведення банківських розрахунків з можливістю надходження грошових коштів на рахунок постачальника до 1 числа відповідного розрахункового періоду. У разі здійснення коригування лімітів газу в бік зменшення, постачальник перераховує на рахунок споживача надмірно сплачену попередню оплату за газ до 10 числа місяця наступного за місяцем передачі газу.

На виконання умов договору в період з 27.12.2019 року по 27.02.2020 року споживачем (позивачем) було перераховано постачальнику (відповідачу) попередню оплату за вказаним договором за поставку газу на січень - березень 2020 року на загальну суму 4 461 261,48 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Поясненнями позивача та актами приймання-передачі природного газу №7 від 31.01.2020 року на суму 1 644 898,03 грн., №312 від 29.02.2019 року на суму 1 473 785,34 грн., №552 від 31.03.2020 року на суму 516 063,60 грн., які містяться в матеріалах справи та підписані уповноваженими представниками обох сторін підтверджується факт поставки відповідачем позивачу за договором за період з січня по березень 2020 року на загальну суму 3 634 746,97 грн.

Отже, сума переплати за договором за період з січня по березень 2020 року складає 826 514,51 грн. (4 461 261,48 грн. попередня оплата - 3 634 746,97 грн. поставленого газу) та підлягає поверненню постачальником (відповідачем) споживачу (позивачу) у відповідності до умов п. 5.1. договору.

29.05.2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №1114/15-04-07-16/Вих, в якій вимагав повернути вказану суму надмірно сплаченої попередньої оплати, яка отримана відповідачем 02.06.2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення в поштовий конверт та зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, про те посилання на відсутність обов`язку з повернення попередньої оплати та на передчасність подання даного позову до суду, не приймаються судом до уваги з огляду на те, що строк поставки за січень 2020 року закінчився у січні 2020, за лютий 2020 - у лютому 2020 року та за березень 2020 - у березні 2020 відповідно, а тому надмірно сплачена сума попередньої оплати за вказані місяці підлягала поверненню відповідачем позивачу у відповідності до умов п. 5.1. договору до 10 числа місяця наступного за місяцем передачі газу.

Доказів поставки природного газу за період з січня по березень 2020 на суму 826 514,51 грн. або доказів повернення вказаної суми попередньої оплати відповідачем суду не надано.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позов в частині стягнення з відповідача 826 514,51 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення попередньої оплати, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 7 284,79 грн. та інфляційні втрати у сумі 12 193,55 грн. за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №918/631/19.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 7.4.5. договору визначено, що за прострочення термінів повернення надмірно сплаченої суми попередньої оплати за газ, постачальник сплачує споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день прострочення платежу, від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення.

На підставі зазначеного п. 7.4.5. договору, у зв`язку із порушенням відповідачем взятого на себе зобов`язання з повернення надмірно сплаченої суми попередньої оплати за газ, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 37 112,44 грн. пені.

За таких обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені нарахованої на підставі п. 7.4.5. договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ГАРАНТ" (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 6, офіс 505, код 40327128) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, код 38727770) 826 514 (вісімсот двадцять шість тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 51 коп. попередньої оплати, 37 112 (тридцять сім тисяч сто дванадцять) грн. 44 коп. пені, 7 284 (сім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 79 коп. 3% річних, 12 193 (дванадцять тисяч сто дев`яносто три) грн. 55 коп. інфляційних втрат та 13 246 (тринадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 58 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 07.12.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна