УХВАЛА

03 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/3474/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області

у складі судді Подоляка Ю. В.

від 22.10.2019,

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гаврилюк О. М., Сулім В. В., Ткаченко Б. О.

від 14.05.2020 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Майданевич А. Г., Гаврилюк О. М., Сулім В. В.

від 19.10.2020

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Чигиринська аграрна компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Домосвіт Трейд", Приватне підприємство "Вудпак", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська агропромислова компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМП-ОЛ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний Фонд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рапан Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аріст Ком Вейс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Акцент-Інвест", Фізична особа-підприємець Маслик Ірина Андріївна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів", Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна енергетична компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Бориспільбуд", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерконтиненталь-Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Квінтайр", Приватне підприємство "Промінь Озерне", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг", Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кратос-Агро", ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

За результатом нового розгляду, рішенням Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17 у задоволенні позову про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № заг від 09.07.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс", відмовлено повністю.

За результатом розгляду апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, постановою від 14.05.2020 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17.

За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , постановою від 19.10.2020 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17.

Відповідно до приписів статті 272 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції розглядаються апеляційні скарги, що надійшли до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17.

03 грудня 2020 року на адресу Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про приєднання до матеріалів справи № 911/3474/17 платіжного доручення № 29469024 від 16.11.2020 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 4 204,00 грн.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, враховуючи приписи статті 272 Господарського процесуального кодексу України, Судом встановлено фактичне об`єднання двох касаційних скарг в одній касаційний скарзі, а саме:

- на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17;

- на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17.

Крім того, Судом встановлено, що подана ОСОБА_1 касаційна скарга не відповідає вимогам статей 287 та 290 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Отже процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Дослідивши касаційну скаргу як в частині оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 так і в частині оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 на предмет відповідності вищенаведеним вимогами процесуального закону, Суд встановив, що ОСОБА_1 не зазначено та не обґрунтовано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у даній справі позовна заява подана у листопаді 2017 року, а статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року встановлений у розмірі 1 600,00 грн, то судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру сплачувався у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 1 600,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 судовий збір підлягав оплаті у сумі 6 400,00 грн, а саме:

- за подання касаційної скарги в частині оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17 у сумі 3 200,00 грн (1 600,00 * 200%, де 1 600,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги;

- за подання касаційної скарги в частині оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 у сумі 3 200,00 грн (1 600,00 * 200%, де 1 600,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Проте ОСОБА_1 судовий збір сплачений у розмірі 4 204,00 грн згідно із платіжним дорученням № 29469024 від 16.11.2020, тобто у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Також, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17 складений 20.05.2020, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.

Проте, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України установлено карантин з 12.03.2020, який, зважаючи на численні постанови Кабінету Міністрів України, триває і нині.

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 17.07.2020, встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Водночас за приписами пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які було продовжено відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, установлених цим Законом.

Наведений Закон набув чинності 17.07.2020, у зв`язку з чим, у разі відсутності заяви про продовження процесуального строку, останнім днем цього строку вважається 06.08.2020.

Із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 ОСОБА_1 звернулась 04.11.2020, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на зворотній стороні першого аркуша касаційної скарги, тобто після перебігу строку, встановленого для подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням змін, наведених вище. Отже процесуальний строк в частині оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17 пропущений. При цьому скаржниця не порушує питання про поновлення цього строку.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 підлягає залишенню без руху на підставі частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, а саме:

- виконання вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) у спосіб, зазначений пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 у встановленому порядку і розмірі, а саме у сумі 2 196,00 грн. Таким чином, щоб у загальному розмірі разом із вже сплаченими 4 204,00 грн, загальна сума складала 6 400,00 грн (реквізити для сплати судового збору знаходяться на офіційному сайті Верховного Суду https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/);

- подання Суду заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17 з наданням відповідних доказів поважності такого пропущення.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 911/3474/17 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або визнання наведених підстав неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. А. Кролевець

В. І. Студенець