ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.11.2020 Справа № 905/1721/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", Донецька обл., м.Маріуполь,

до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Донецька область, м.Лиман,

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", Донецька обл., м.Маріуполь, звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Донецька область, м.Лиман, про стягнення 266200,24 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1721/20; справу №905/1721/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.10.2020 роз`єднані позовні вимоги у справі №905/1721/20, шляхом виділення у два окремих позовних провадження. Позовні вимоги щодо несвоєчасної доставки вантажів за залізничними накладними: №49330020, №49421530, №49475916, №49619075, №49619190, № 49619208, №49619117, №49619133, №49619166, №49619109, № 49619182, №49619158, №49697931, №49697436, №49697501, №49697485, №49697428, №49710775, № 49743834 розглядати в межах справи №905/1721/20. Позовні вимоги щодо несвоєчасної доставки вантажів за залізничними накладними: №39513015, №39606181, №39794532, №39840855, №35067883, №35105980, №46550612, №46671590, №46683223, №46747465, №46747481, №4677515, № 46747507, №46747390, №46747408, №47031372, №47031505, №47031513, №47065057, №47065032, №47065040, №47105184, №47174057, №47271366, №47271309, №47395728, №47438015, №47438023, №47438007, №47437991, №41738188,№40996993, №41247966, №41008202, №41336637, №41642265, №41636721, №41784141, №41300237, №41823154, № 44458891, №44538932, №44575827, № 44591717, №44611127, №44697894, №44698496, №44698298, №32172876, № 32176497, №32230633, №32233546, №32204331, №32278699, №32266470, №32251209, №32210163, №32209256, №32315202, № 32319642, №32412843, №32422255, №32429698, №32427650, №32442865, №32442519, №32461162, №32461055, №32457541 виділено в самостійне провадження.

Ухвалою суду від 03.11.2020 закрито підготовче провадження у справі №905/1721/20, призначено розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем встановленого терміну доставки вантажу, визначеного пунктом 41 Статутом залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, внаслідок чого позивачем на підставі пункту 116 Статуту залізниць України нарахований штраф за несвоєчасну доставку вантажу за 2020 рік в розмірі 266200,24 грн.

15.10.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити в стягненні штрафу у сумі 102116,60 грн., оскільки із заявленої позивачем суми штрафу в розмірі 266200,24 грн. обґрунтованою є лише 164083,64 грн. Пояснив, що позивачем при здійсненні розрахунку суми штрафу відносно 7 спірних накладних помилково не було враховано п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів щодо збільшення на одну добу терміну доставки у зв`язку з переадресацією вантажу; відносно 13 спірних накладних помилково не було враховано п.2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів щодо збільшення терміну доставки у зв`язку із затримкою вантажу. Також, відповідач просив суд зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від обґрунтованої суми позову - 164083,64 грн. до 8204,19 грн.

У відповіді на відзив №01.02.04-5/129 від 29.10.2020 позивач не погоджується з твердженням відповідача що за накладною №49330020 мало місце переадресування вантажу, оскільки в графі 49 накладної про переадресування вантажу не зазначено. Стосовно клопотання про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від обґрунтованої, на думку відповідача, суми позову (164083,64 грн.) до 8204,19 грн., позивач висловився про ненадання відповідачем документів в підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань та наявності обставин для зменшення штрафу.

В клопотанні №01.02.04-5/129 від 19.10.2020 позивач просив суд розглянути справу без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання 30.11.2019 не з`явились, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман здійснив доставку вантажу на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, одержувачем якого є позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" за залізничними накладними №49330020, №49421530, №49475916, №49619075, №49619190, № 49619208, №49619117, №49619133, №49619166, №49619109, № 49619182, №49619158, №49697931, №49697436, №49697501, №49697485, №49697428, №49710775, № 49743834, оригінал яких долучений до матеріалів справи.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Вантаж, що прямував за вказаними залізничними накладними, відповідач доставив позивачу після закінчення нормативно встановленого терміну доставки, про що свідчать календарні штемпелі видачі вантажу (графа 52) у залізничних накладних.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

За змістом статті 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Згідно з ст.41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила) передбачено, що у разі перевезення вантажною швидкістю терміни доставки вантажу обчислюються за маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками у середньотоннажних контейнерах, виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Згідно з заявою відправника у графі 7 залізничних накладних, вантаж перевозився вантажною швидкістю.

Відповідно до п.1.2 Правил, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Згідно з п. 2.1 Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Пунктом 2.4 Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.9 Правил, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно з п.2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Відповідно до календарних штемпелів на залізничних накладних (графа 51), відповідач доставив позивачеві вантаж з порушенням встановлених термінів доставки, визначених статтею 41 Статуту та Правилами, що згідно із статтею 116 Статуту є підставою для застосування до відповідача, як перевізника, відповідальності у виді штрафу.

Розмір штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача в цій справі, з урахуванням роз`єднання позовних вимог, становить 7037,25 грн.

Судом за кожною накладною перевірено: дата прийняття вантажу до перевезення; дата доставки вантажу; терміну доставки вантажу; часу затримки видачі вантажу; відстань між станціями відправлення та станціями призначення; розмір провізної плати; наявність об`єктивних обставин, які спричинили порушення термінів доставки вантажу.

Суд погоджується з твердженням відповідача щодо безпідставності нарахування штрафу за порушення встановленого терміну доставки вантажу за накладною №49330020, оскільки в графі 49 вказаної накладної значиться відмітка про продовження строку доставки з 25.06.2020 о 05:30 по 25.06.2020 о 21:25, тобто на 15 год. 55 хв.

Здійснивши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, суд дійшов висновку, що розмір штрафу становить 6474,35 грн.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що порушення виникли з поважних та незалежних від залізниці причин. На підтвердження того, що порушення виникли з поважних та незалежних від залізниці причин відповідачем було надано відповідну схему, яка свідчить, що частина залізничної мережі регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться на непідконтрольній території України, що значно ускладнює транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця"; звіт про фінансові результати за І півріччя 2020 рік.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського суду України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

На відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні докази на підтвердження цього.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, за змістом клопотання відповідачем не наведене перелік конкретних обставин, які зумовили порушення строків доставки, не наведене яким чином такі обставини вплинули на порушення строків доставки вантажів.

Викладене зумовлює висновок суду про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження надання позивачу правничої допомоги до суду надано договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, додаткову угоду №34 від 01.10.2019 до договору про надання юридичних послуг, додаткову угоду №201 від 09.09.2020 до договору про надання юридичних послуг, акт №1 приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою №201 від 09.09.2020, за яким вартість послуг становить 6340,50 грн, розрахунок розміру винагороди від 29.10.2020 на суму 2662,00 грн, рахунок на оплату №782 від 29.10.2020 на суму 6340,50 грн., платіжне доручення № від 26.11.2020 на суму 6340,50 грн.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд, вважає обґрунтованим розмір витрат на правову допомогу в сумі 105,56 грн, яка пропорційна розміру позовних вимог, які залишились в цій справі після виділення частини первісних вимог в окреме провадження, з врахуванням часткової відмови в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, за приписами ст. 129 ГПК України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до відповідача, Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вагону у розмірі 7037,25 грн., задовольнити частково, в сумі 6474,35 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул.Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5; ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (84401, Донецька область, м.Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, б.1; ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 6474,35 грн.; судовий збір у розмірі 97,12 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 105,56 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 30.11.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.12.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз