ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у виправленні описки

10 грудня 2020 року м. Одеса Справа № 916/67/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Одеський завод гумових технічних виробів про виправлення описки в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020, прийнятої внаслідок розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.06.2020 (суддя В.С. Петров, м. Одеса, повний текст складено 22.06.2020)

у справі № 916/67/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до відповідача Приватного акціонерного товариства Одеський завод гумових технічних виробів

про визнання права державної власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі також Регіональне відділення, Фонд) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Одеський завод гумових технічних виробів (далі також Товариство) про визнання права державної власності за державою Україна в особі Фонду на 11 (одинадцять) будинків відпочинку, з яких:

- 9 (дев`ять) двокімнатних дерев`яних будинка (Б розміром 3.76 м на 7.12 м.; В розміром 3.60 м. на 4.25 м; Д розміром 3.64 м. на 7.07 м.; Г розміром 7.08 м. на 3.60 м.; Е та Е1 розміром 3.64 м. на 16.03 м.; НІ розміром 3.60 м. на 7.07 м.; Ф розміром 3.76 м. на 7.07 м.; У розміром 6.91 м. на 5.42 м.), що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 140, причал 200;

- 2 (два) цегляних двохрівневих будинка (А розміром 6.85 м. на 9.80 м. та Х розміром 6.68 м. на 9.80 м.), що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 140, причал 200.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на належність спірного майна до об`єктів державної власності та відсутність підстав набуття права власності відповідачем на спірні будиночки відпочинку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.06.2020 у задоволенні позову відмовлено з мотивів відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів перебування спірних об`єктів у власності держави, від імені якої виступає позивач, а тому позовні вимоги Фонду, на думку суду, є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Регіональне відділення звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просило скасувати дане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 11.06.2020 у справі № 916/67/20 скасовано, позов задоволено; визнано право власності за державою України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на 11 (одинадцять) будинків відпочинку, з яких:

- 9 (дев`ять) двокімнатних дерев`яних будинка («Б» розміром 3.76 м на 7.12 м; «В» розміром 3.60 м на 4.25 м; «Д» розміром 3.64 м на 7.07 м; «Г» розміром 7.08 м. на 3.60 м; «Е» та «Е1» розміром 3.64 м. на 16.03 м.; «Н1» розміром 3.60 м на 7.07 м.; «Ф» розміром 3.76 м на 7.07 м; «У» розміром 6.91 м на 5.42 м), що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 140, причал 200;

- 2 (два) цегляних двохрівневих будинка («А» розміром 6.85 м на 9.80 м та «Х» розміром 6.68 м на 9.80 м.), що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 140, причал 200.

30.11.2020 матеріали справи направлено за належністю до Господарського суду Одеської області.

01.12.2020 до суду апеляційної інстанції надійшла заява відповідача про виправлення описки.

У зв`язку з необхідністю вирішення питання про виправлення описки за вказаною заявою ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.12.2020 відкладено вирішення питання щодо виправлення описки за заявою Приватного акціонерного товариства Одеський завод гумових технічних виробів; доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи № 916/67/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

04.12.2020 матеріали сказаної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Так, у своїй заяві про виправлення описки Приватне акціонерне товариство Одеський завод гумових технічних виробів вказало, що в мотивувальній частині вказаної постанови апеляційний суд зазначив, що право власності держави на спірні об`єкти виникло за первісною підставою - новостворене майно, виходячи із умов договору від 08.12.1986, укладеного між Одеським заводом гумовотехнічних виробів (Завод) та Острозьким шиноремонтним заводом (Підприємство, Острозький ШРЗ) про врегулювання відносин сторін щодо спільної діяльності, будівництва та експлуатації водноспортивної бази відпочинку (далі Договір), за умовами якого Завод та Підприємство вступають в співпрацю строком на 30 років у сфері, зокрема, організації будівництва будиночків на водноспортивній базі відпочинку Заводу, розташованій по дорозі Котовського, 136, в прибережній зоні моря. Разом з тим в матеріалах справи відсутні і суд під час розгляду апеляційної скарги не досліджував докази зміни адреси об`єктів, розташованих «по дорозі Котовського, 136 в прибережній зоні моря» на «м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 140, причал 200». Відтак, як вважає заявник, під час виготовлення тексту постанови від 16.11.2020 було допущено описку, яку Товариство просить виправити, зазначивши в резолютивній частині даної постанови вірну адресу об`єктів, що були предметом договору від 08.12.1986, а саме: «дорога Котовського, 136, в прибережній зоні моря».

Відповідно до приписів частин 1-3 статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Судова колегія зазначає, що під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення). Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Згідно з пунктом 1 рішенням Одеської міської ради «Про перейменування деяких вулиць, проспектів, бульварів, площ м. Одеси» від 10.08.1995 №339 відновлено історичні назви вулиць, перейменовано дорогу Котовського в Миколаївську дорогу.

Також відповідно до п. 2 рішенням Одеської міської ради «Про перейменування деяких вулиць, площ та скверів м. Одеси» від 28.02.1996 №39 Миколаївську дорогу (від пр. Добровольського до Дніпропетровської дороги) перейменовано в Південну дорогу.

Як свідчать матеріали справи (зокрема, технічний паспорт, виготовлений 11.05.2005 за замовленням ВАТ Одеський завод гумових технічних виробів, листи ВАТ Острозький шиноремонтний завод від 14.10.2009 №31, від 17.08.2011 №45 тощо, а також постанова Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2012 у справі №35/17-3274-2011, вказані будиночки, які є предметом спору у даній справі, розташовані на території бази відпочинку (водно-спортивна станція) відповідача за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 140, а адреса: м. Одеса, вул. дорога Котовського, 136 є колишньою адресою цих будиночків.

Отже, зазначення місця розташування спірних об`єктів за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 140, а не за адреса: м. Одеса, вул. дорога Котовського, 136 не є опискою в розумінні ст. 243 ГПК України, а тому відповідна заява Товариства не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 243, 281 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Одеський завод гумових технічних виробів про виправлення описки в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі № 916/67/20.

Ухвала набирає законної силит з моменту її підписання згідно зі ст. 235 ГПК України. Порядок оскарження у касаційному порядку до Верховного Суду встановлений ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран