РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/14932/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", м. Київ

до Приватного закладу "Історико-меморіальний музей "Героїзм і холокост", м. Київ

про стягнення 16 751,81 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.09.2020 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Приватного закладу "Історико-меморіальний музей "Героїзм і холокост" (відповідач) плати в розмір 16 751,81 грн за безоблікове (самовільне) водокористування.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали №910/14932/20 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.10.2020 відкрито провадження у справі №910/14932/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01130, м. Київ, вул. Німанська, будинок 7, направлялась ухвала суду від 05.10.2020 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №540 отримав ухвалу суду від 05.10.2020 про відкриття провадження у справі 09.10.2020.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 26.10.2020 року (включно).

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у відпустці 04.12.2020 року, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розділу 1 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України (затв. наказом ДК України по ЖКГ від 05.07.1995 №30, далі - Правила №30), ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України і є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - виробники, до яких належить позивач).

Згідно з п. 2.1.6 Правил №30 до функцій виробника входять, зокрема, технічний контроль і нагляд за раціональним використанням води споживачами, облік кількості води, що споживається і скидається в каналізацію; укладання договорів із споживача на відпуск води і приймання стічних вод.

На виконання вказаних правил позивачем, як виробником, було проведено обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання Приватного закладу «Історико-меморіальний музей «Героїзм і холокост», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Німанська, 7.

За результатами обстеження вказаного об`єкта було виявлено самовільне водокористування та не зареєстрований в розрахунковому департаменті ПРАТ «АК «Київводоканал» засіб обліку водопостачання (водолічильник Тип: ЛК-15, №5413932), про що складено відповідний акт обстеження №186679 від 03.07.2018.

Вказаний акт був підписаний представником відповідача Середою В.В.

22.11.2018 року позивачем було проведено обстеження водопостачання та водовідведення відповідача та встановлено, що пломбу на ввідному вентилі зірвано, що було зазначено у відповідному акті обстеження №196046, який був підписаний представником відповідача.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (затв. наказом Міністерства з питань ЖКГ України 27.06.2008 №190, далі - Правила №190), вони визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України і є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

При цьому, пункт п. 4.3 Правил №190 забороняє будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п. 3.2 Правил №190).

Таким чином, оскільки встановлено факт самовільного користувався послугами з централізованого водопостачання та водовідведення (за відсутності згоди позивача та укладеного договору), що зафіксовано у вищевказаному акті, тому водокористування відповідачем є безобліковим.

Відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 Правил №190 у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Оскільки станом на 22.11.2018 було зафіксовано самовільне водокористування та зрив пломби на вентилі, безобліковим вважається водокористування з 23.10.2018 по 22.11.2018 включно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з попередженням №932/8/8/02-19 від 31.01.2019, в якості додатку до якого позивачем було додано розрахунок №59/6/18 від 30.01.2019 за безоблікове, самовільне користування послугами за період з 23.10.2018 по 22.11.2018 на суму 16 751,81 грн. Відповідно до зазначеного попередження позивач запропонував відповідачу у п`ятиденний термін з дня отримання даного попередження оплатити розрахований обсяг.

Судом перевірено та визнано обґрунтованими наведені позивачем у позові розрахунки площі перерізу труби та об`єму води, спожитої відповідачем при безобліковому водокористуванні, та встановлено, що за період з 23.10.2018 по 22.11.2018 позивачем було обґрунтовано нараховано відповідачу згідно п. 3.3 та п. 3.4 Правил №190 вартість послуг водопостачання у сумі 16 751,81 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки термін оплати послуг водопостачання, спожитих безобліково, не встановлений, то позивач обґрунтовано на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України звернувся до відповідача з попередження №932/8/8/02-19 від 31.01.2019 про сплату 16 751,81 грн за безоблікове, самовільне користування послугами за період з 23.10.2018 по 22.11.2018. Дане попередження разом із розрахунком №59/6/18 від 30.01.2019 були отримані 01.02.2019 нарочно.

Проте, станом на момент розгляду справи відповідач відповіді на попередження не надав та борг у сумі 16 751,81 грн не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону та іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно з ст. 610 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України під порушенням зобов`язання розуміється його невиконання чи неналежне виконання, тобто з недотриманням умов, визначених його змістом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що факт порушення відповідачем Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України у вигляді безоблікового водокористування в період з 23.10.2018 по 22.11.2018 належним чином доведений, документально підтверджений і, в той же час, відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача вартості безобліково спожитого водопостачання у розмірі 16 751,81 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач обставин, на які посилається позивач в обґрунтування вимог та суму заборгованості у розмірі 16 751,81 грн. не спростував.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного закладу «Історико-меморіальний музей «Героїзм і холокост» (ідентифікаційний код 39579344, місцезнаходження: 01130, м. Київ, вул. Німанська, буд. 7) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерної компанії «Київводоканал» (ідентифікаційний номер 03327664, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 12) суму коштів в розмірі 16 751,81 грн (шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна гривня 81 копійка) та суму судових витрат в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов