ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа№ 911/2522/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко О.В.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 25.11.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок"

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 03.09.2020

у справі №911/2522/20 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста"

до Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок"

про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 до канцелярії суду від заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" надійшла заява б/н від 31.08.2020 про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій він просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та належать Приватному акціонерному товариству „Банкомзв`язок", які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 42 226 400, 00 грн.

Свою заяву про вжиття заходів до забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" має намір подати позов про стягнення з ПРАТ „Банкомзв`язок" в судовому порядку суми основної заборгованості по кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014 у розмірі 42 226 400, 00 грн. а також основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом та інших сум.

Вказаний позов ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" обґрунтовано невиконанням боржником свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно з договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2020 заяву б/н від 31.08.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Вжито заходів до забезпечення позову, а саме: накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та належать Приватному акціонерному товариству „Банкомзв`язок", які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 42 226 400, 00 (сорок два мільйони двісті двадцять шість тисяч чотириста) гривень. Стягувачем за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста". Боржником за ухвалою є Приватне акціонерне товариство "Банкомзв`язок".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Банкомзв`язок" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви б/н від 31.08.2020 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити повністю.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржувана ухвала є безпідставною, необґрунтованою та винесеною в наслідок неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема скаржник зазначає, що заходи до забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20, перешкоджають сплати працівникам підприємства заробітної плати, сплати необхідних податкових платежів, а також те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 у справі № 910/21123/15 встановлено факт погашення ПРАТ „Банкомзв`язок" перед ПАТ „Український професійний банк" 42 226 400, 00 грн. основної заборгованості по кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014 та інше.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Банкомзв`язок" на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Тищенко О.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства „Банкомзв`язок" на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20. Призначено справу до розгляду на 21.10.2020.

21.10.2020 в судовому засіданні оголошено перерву на 27.10.2020.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував на лікарняному з 26.10.2020 по 12.11.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства „Банкомзв`язок" на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20 на 25.11.2020.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви б/н від 31.08.2020 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу Господарського суду Київської області від 03.09.2020 у справі № 911/2522/20 залишити без змін.

В судовому засіданні 25.11.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, у своїй заяві заявник зазначає, що він має фактичні підстави вважати, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, виконання можливого рішення суду може бути утруднено чи, взагалі, неможливим, адже згідно інформації з реєстру речових прав, у власності ПРАТ „Банкомзв`язок" відсутнє будь-яке нерухоме майно, за рахунок якого позивач міг би задовольнити свої вимоги.

Невиконання умов кредитного договору, що полягає в несплаті відсотків за користування кредитом, неповерненні кредитних коштів та ненаданні кредитору фінансової звітності свідчить про погіршення фінансового стану відповідача, а тому існує реальна можливість ускладнення виконання рішення суду, що в свою чергу свідчить про можливе порушення майнових інтересів позивача по справі.

До того ж, відповідач, з моменту виникнення прострочки по кредитному договору здійснив відчуження нерухомого майна:

1) 19.01.2018 ПРАТ „Банкомзв`язок" передало нерухоме майно, що знаходиться а адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-б, до статутного капіталу ТОВ „ШЕЙК";

2) 18.10.2019 відчужено нерухоме майно пл. 5 760,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, будинок 69, на користь ТОВ „Фрунзе 69", що підтверджується Інформаційною довідкою № 219793853 від 11.08.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Також, щодо майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-б, яке було передано боржником до статутного капіталу ТОВ „ШЕЙК", наразі, триває судовий спір у справі № 910/8101/18, за яким за ПАТ „Сбербанк" може бути визнано право іпотеки на це майно. Дане ставить під сумнів правомірність володіння боржником корпоративними правами, а саме часткою в статутному капіталі ТОВ „ШЕЙК", як додаткового активу.

Отож, зважаючи на те, що у відповідача у власності відсутнє будь-яке нерухоме майно, ним не виконуються свої зобов`язання за кредитним договором, не повертаються кредитні кошти і не сплачуються відсотки за користування ними є підстави вважати, що у разі не накладення арешту на грошові кошти відповідача, їх сума зменшиться, наслідком чого буде утруднення та неможливість виконання можливого рішення суду про стягнення з відповідача відповідної заборгованості у даній справі.

Таким чином, зазначене вище свідчить про те, що існує реальна можливість ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" та ускладнення реального стягнення з ПРАТ „Банкомзв`язок" грошових коштів, які є предметом позову, який має намір подати ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста".

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався тим, що у періоди дії договору ПРАТ „Банкомзв`язок" свої обов`язки щодо повернення кредиту та по поверненню нарахованих відсотків за користування кредитом (що становить загалом значний розмір заборгованості) не виконало і ухиляється від належного та подальшого їх виконання. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, з моменту виникнення прострочення по кредитному договору відповідач здійснив відчуження нерухомого майна, належного йому на праві власності нерухомого майна: 19.01.2018 року ПрАТ „Банкомзв`язок" передало нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-б, до статутного капіталу ТОВ „ШЕЙК"; 18.10.2019 року ПрАТ „Банкомзв`язок" відчужено нерухоме майно пл. 5 760,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, будинок 69, на користь ТОВ „Фрунзе 69", і станом на 31.08.2020 у власності боржника відсутнє будь-яке нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення, що підтверджується Інформаційною довідкою № 219793853 від 11.08.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявною у матеріалах справи. Тобто, вбачається наявність фінансових труднощів та проблем з платоспроможністю у ПРАТ „Банкомзв`язок" ізазначене вище свідчить про те, що існує реальна можливість ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" та ускладнення реального стягнення з ПРАТ „Банкомзв`язок" грошових коштів, які є предметом позову, який має намір подати заявник.

Однак, колегія суддів, переглянувши в апеляційному порядку спір у даній справі, не погоджується з вищенаведеними висновками місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.11.2010 між ПАТ „Український професійний банк" та ПРАТ „Банкомзв`язок" було укладено генеральний договір № 5, згідно з умовами п. 3.1. договору відповідно до положень та умов генерального договору банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 3.3. генерального договору, на підставі та з урахуванням умов договорів, укладених в межах цього генерального договору.

11.02.2014 між ПАТ „Український професійний банк" та ПРАТ „Банкомзв`язок" було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 803/5, згідно з умовами п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію у розмірі 50 000 000, 00 грн. терміном до „05" липня 2017 року, на поповнення обігових коштів.

Згідно з умовами п. 1.4. договору про відкриття кредитної лінії плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в розмірі 17 % річних.

Відповідно до п. 4.1. договору про відкриття кредитної лінії позичальник зобов`язується повернути одержані кредитні ресурси в строк у відповідності до п. 1.1. цього договору та сплатити нараховані проценти шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих процентів, відповідно до встановлених строків.

Пунктом 4.6. договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що у разі порушення позичальником умов цього договору, несвоєчасного повернення отриманого кредиту та сплати процентів за його використання, встановлення банком факту нецільового використання кредиту, ненадання в строк більше, ніж 60 днів після дати, вказаної у п. 4.3. цього договору, документів, вказаних у зазначеному пункті, а також у випадку виникнення обставин, які ставлять під сумнів повернення позичальником отриманого кредиту, відсутності заставленого майна або загрози його втрати, неналежного та недостатнього забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, банк має право достроково стягнути отримані позичальником кредитні кошти, проценти за їх використання та штрафні санкції за договором.

Пунктами 7.1., 7.2., 7.3. договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що нарахування та сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюються щомісячно та одночасно з остаточним погашенням кредитної заборгованості за цією кредитною лінією, але не пізніше „05" липня 2017 року. Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитною лінією.

Сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюється позичальником щомісячно в період з 25 числа по останній робочий день місяця та одночасно з остаточним погашенням кредитної заборгованості за цією кредитною лінією, але не пізніше „05" липня 2017 року, на рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_1 в банку. При цьому сплаті підлягають проценти, які нараховані на 25 число місяця включно; сплата процентів, які нараховані за період з 26 числа по останній календарний день місяця здійснюється в наступний період сплати процентів.

При розрахунку процентів за користування кредитними ресурсами приймається метод „факт/факт", при якому до розрахунку приймається фактична кількість днів у місяці та у році.

При розрахунку процентів враховується перший день користування кредитними ресурсами та не враховується останній день користування кредитними ресурсами (день погашення позичкової заборгованості).

Нарахування та сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюються у тій валюті, в якій були отримані кредити у межах відкритої кредитної лінії.

Пунктом 9.1. договору про відкриття кредитної лінії визначено строк його дії, згідно якого цей договір цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до „05" липня 2017 року, а в невиконаних зобов`язань позичальника - до повного та належного їх виконання.

27.04.2020 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, між ПАТ „Український професійний банк" та ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" було укладено договір № 81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб?єктів господарювання, згідно з умовами пунктів 1.1., 1.2. якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами та/або, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - „Основні договори", надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору майнових прав за договорами іпотеки, договорами застави, договорами поруки, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

За цим договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору та передбачених Основними договорами, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правовиків, нікчемності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з, розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників, право одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців/заставодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, у порядку, визначеному Основними договорами, Законом України „Про іпотеку", Законом України „Про заставу", Законом України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у Банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов Основних договорів, за рахунок майна, вказаного у договорах іпотеки/застави та додатках до цих договорів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, тощо. Розмір заборгованості за Основними договорами, Прав вимоги за якими переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Крім того, Права вимоги за Основними договорами переходять до Нового кредитора незалежно від того, чи відбувалося стягнення за цими Основними договорами. Якщо таке стягнення відбувалося, Новий кредитор має право на переведення всіх прав стягувана у виконавчому провадженні.

Новий кредитор ознайомлений з характером Прав вимоги, що відчужуються за цим Договором, з існуванням вимог третіх осіб, що виникають з нікчемних договорів та можуть бути пред`явлені або пред`являлися раніше до Боржників. Новий кредитор обізнаний з усіма обставинами та документами, якими підтверджені вимоги Банка до Боржників, усвідомлює та приймає усі ризики, пов`язані з укладенням цього Договору, що зумовлені у тому числі вимогами третіх осіб за нікчемними правочинами. Новий кредитор також обізнаний про існування арештів та обтяжень, вчинених на користь третіх осіб щодо нерухомого майна, яке виступає забезпеченням виконання зобов`язань за Основними договорами, відповідно до цього Договору. Новий кредитор обізнаний з наявністю судових спорів, у тому числі щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зобов`язується після укладення даного договору вжити усі передбачені процесуальним законодавством України заходи щодо заміни Банку, як сторони судовою процесу. Крім того, Новий кредитор усвідомлює, що наслідком укладення даного договору Банк припиняє супроводження судових справ, не здійснюватиме подання жодних процесуальних документів, а також не здійснюватиме сплат судового збору.

Сторони підтверджують, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Пунктом 14. договору визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення.

Вказаний договір відступлення прав вимоги було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. та зареєстровано в реєстрі за № 618.

У відповідності до витягу з додатку № 1 до договору № 81 від 27.04.2020 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" передано права вимоги - за договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014, укладеним між ПАТ „Український професійний банк" та ПРАТ „Банкомзв`язок", на загальну суму заборгованості 98 278 479, 53 грн., з яких 42 226 400, 00 грн. основна заборгованість по тілу кредиту, 56 052 079, 53 грн. основна заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж Кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, враховуючи вищевикладене та на підставі вищевказаних положень ст. 512, 516, 517 Цивільного кодексу України, та у відповідності до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, договору № 81 від 27.04.2020 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, укладеного між ПАТ „Український професійний банк" та ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста", додатку № 1 до договору, до ТОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" перейшли права вимоги (майнові права) виконання боржником обов`язків щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і інших (тощо) за договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014, укладеним між ПАТ „Український професійний банк" та ПРАТ „Банкомзв`язок".

На переконання судової колегії, судом першої інстанції не враховано, що передача (відчуження) нерухомого майна скаржника здійсненна останнім у 2018 та 2019 роках, в той час як право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №803/5 від 11 лютого 2014 у позивача виникло лише 27.04.2020 на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання №81 від 27.04.2020, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про задоволення заяви про забезпечення позову.

Також, судом першої інстанції передчасно поставлено під сумнів платоспроможність відповідача (за відсутності будь-яких доказів, що б підтверджували таку обставину), безпідставно пов`язуючи її з відсутністю у власності відповідача будь-якого нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Судова колегія звертає увагу, що відсутність у власності відповідача будь-якого нерухомого майна - не є критерієм, за яким визначається наявність у останнього фінансових труднощів та проблем з платоспроможністю. Наявність фінансових труднощів та проблем з платоспроможністю має підтверджуватись належними та допустимими доказами, які, в свою чергу, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, заявником не додано до заяви про вжиття заходів забезпечення позову будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про унеможливлення виконання рішення суду. Зокрема, заявником не доведено обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з заявником, виведення своїх активів з рахунків, тощо.

Твердження заявника щодо можливості відповідача вільно розпоряджатися своїми коштами та майном, що призводить до ухилення від виконання зобов`язань та може призвести до погіршення його майнового стану, на переконання судової колегії, є недостатнім для забезпечення позову, оскільки вільне розпорядження коштами саме по собі не свідчить про те, що особа ухиляється від виконання договірних обов`язків. У той же час, арешт коштів на рахунках відповідача призводить до перешкод у здійсненні господарської діяльності та, в свою чергу, погіршення майнового стану відповідача.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 у справі № 910/21123/15 за позовом ПРАТ „Банкомзв`язок" до ПАТ „Український професійний банк" за участю третьої особи ПАТ „Авант-Банк" про стягнення 43 395, 34 грн. відмовлено у задоволенні позову повністю.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 р. у справі № 910/21123/15 набрало законної сили.

При цьому, Господарський суд міста Києва у своєму рішенні від 08.10.2015 у справі № 910/21123/15 встановив та зазначив, крім іншого, що 11.02.2014 між ПАТ „Український професійний банк" (Банк) та ПРАТ „Банкомзв`язок" (позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії №803/5 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відкличну відновлювальну лінію у розмірі 50 000 000, 00 грн. терміном до 05.07.2017 на поповнення обігових коштів (п. 1.1 Кредитного договору).

24.04.2015 між ПАТ „Авант-Банк" (кредитор) та ПАТ „Український професійний банк" (позичальник) укладено Міжбанківський кредитний договір № ММ72121LG, згідно з п. 1.1 якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 3 000 000, 00 доларів США на строк з 24.04.2015 до 06.07.2015 р. Розмір процентної ставки встановлюється 22 % річних, що складає 133 833, 33 доларів США. Базовою кількістю днів для нарахування процентів є 360 днів у році.

29.04.2015 між ПАТ „Авант-Банк" (кредитор) та ПАТ „Український професійний банк" (позичальник) було укладено Міжбанківський кредитний договір № ММ72201LG відповідно до п. 1.1 якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 31 000 000, 00 грн. на строк з 29.04.2015 р. до 11.06.2015 р. Розмір процентної ставки встановлюється 45 % річних. Базовою кількістю днів для нарахування процентів є 365 днів у році.

24.04.2015 між ПАТ „Авант-Банк" (заставодержатель) та ПАТ „Український професійний банк" (заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 зі змінами внесеними згідно Додатковим договором №1 до Договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015.

26.05.2015 на виконання умов Договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 та Додаткового договору № 1 до Договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 р. між ПАТ „Авант-Банк" (заставодержатель) та ПАТ „Український професійний банк" (заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 219.

Як вбачається з реєстру укладених банком-позичальником кредитних договорів з юридичними та фізичними особами станом на 29.04.2015 (Додаток №1 до Договору застави), відповідачем ПАТ „Авант-Банк" було передано в заставу майнові права, зокрема за Договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014 укладеним між ПАТ „Український професійний банк" та ПрАТ „Банкомзв`язок".

26.05.2015 відповідачем на адресу позивача було надіслано лист № 01-10/1444/4, яким останній повідомив ПрАТ „Банкомзв`язок" про укладення між ПАТ „Авант-Банк" та ПАТ „Український професійний банк" Договору застави майнових прав за яким ПАТ „Український професійний банк" передало в заставу майнові права за договором про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014. Крім того, відповідач зазначив, що у випадку неналежного виконання ним Договору застави майнових прав, всі права та обов`язки кредитора за Кредитним договором перейдуть до ПАТ „Авант-Банк".

Так, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору застави майнових прав ПАТ „Авант-Банк" листами від 28.05.2015 № 649 та від 29.05.2015 № 15/07/120БТ повідомило ПАТ „Український професійний банк" про те, що на підставі п. 4.6 Договору застави майнових прав ним набуто право вимоги за кредитними договорами та прийнято на себе всі права та обов`язки кредитора по відношенню до боржників.

03.06.2015 ПАТ „Авант-Банк" надіслало на адресу ПрАТ „Банкомзв`язок" повідомлення № 666 згідно змісту якого повідомило про набуття ним прав кредитора, що випливають із Кредитного договору № 803/5 від 11.02.2014 та просило сплачувати заборгованість за кредитом, процентами тощо на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ „Авант-Банк".

05.06.2015 ПАТ „Авант-Банк" на адресу позивача було надіслано повідомлення № 697 про звернення стягнення на предмет обтяження з огляду на наявність заборгованості у розмірі 42 816 412, 71 грн. та необхідність її погашення протягом 15-ти банківських днів з моменту отримання даного повідомлення.

У відповідь на вказане повідомлення позивачем на адресу ПАТ „Авант-Банк" було надіслано лист № 624/1 про те, що 22.05.2015 р. та 28.05.2015 р. ПрАТ „Банкомзв`язок" згідно Кредитного договору було сплачено ПАТ „Український професійний банк" 42 000 005, 40 грн заборгованості по кредиту, 223 756, 63 грн та 590 012, 71 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом, у зв`язку із чим заборгованість ПрАТ „Банкомзв`язок" за Кредитним договором становить 226 394, 60 грн по тілу кредиту та 39 755, 96 грн по відсоткам за користування кредитом, яка буде погашена товариством в строки та порядку передбаченому Кредитним договором.

17.07.2015 у зв`язку із повним погашенням заборгованості між ПАТ „Авант-Банк" та ПрАТ „Банкомзв`язок" було укладено Договір про розірвання Договору про відкриття кредитної лінії № 803/5 від 11.02.2014 р.

Також колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судові витрати, понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального господарського кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 у справі №911/2522/20 - скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" (09025, Київська обл., Сквирський р-н. с. Безпечна, вул. Ордаша, буд. 19, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві грн.) 00 грн.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/2522/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.12.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

О.В. Тищенко