ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа№ 910/19011/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 18.11.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" та Національного антикорупційного бюро України

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 (повний тест складено 10.09.2020)

у справі №910/19011/19 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до 1. Національного антикорупційного бюро України

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державна аудиторська служба України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Рахункова палата

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій"звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного антикорупційного бюро України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" про визнання договору від 14.05.2018 № 163, укладеного між Національним антикорупційним бюро України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива", недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що укладеним між відповідачами договором від 14.05.2018 № 163 порушено права позивача, що є підставою для визнання його недійсним.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір від 14.05.2018 № 163, укладений між Національним антикорупційним бюро України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива". Присуджено до стягнення з Національного антикорупційного бюро України на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" судовий збір у розмірі 1 051,00 грн. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" судовий збір у розмірі 1 051,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 виправлено описку допущену в рішенні Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/19011/19, а саме, у пунктах 3 та 4 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/19011/19 замість слів "судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн 00 грн." читати "судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп. "

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для визнання недійсним договору від 14.05.2018 № 163.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 та ухвалити нове рішення, яким відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідач-2 зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а також висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, за твердженням відповідача-2, предметом оспорюваного договору є послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків, тобто певне дослідження, яке проводилося відповідачем-2 на замовлення відповідача-1, і результати такого дослідження були прийнятті останнім, тому на думку відповідача-2, позивач жодного відношення до вищевказаного правочину не мав, а також не був стороною договору.

Крім цього, відповідач-2 зазначає, що згідно частини 1 статті 4 Господарського кодексу України не є предметом господарських правовідносин відносини, що виникають у кримінальному провадженні на підставі реалізації учасниками кримінального процесу своїх прав та повноважень.

За таких обставин відповідач-2 стверджує, що предмет спору не пов`язаний із здійсненням позивачем його господарської діяльності. Більше того, аргументи, наведені позивачем, стосуються розслідування кримінального провадження, оскарження дій детективів Національного антикорупційного бюро України, а також питання допустимості доказів у кримінальному проваджені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Національне антикорупційне бюро України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 та ухвалити нове рішення, яким відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги Національного антикорупційного бюро України та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час прийняття судового рішення не встановлено конкретного порушеного права позивача у результаті укладеного оспорюваного договору.

За твердженням відповідача-1 оспорюваний договір не є удаваним, оскільки мав на меті одержання послуг спеціаліста, що підтверджується змінами до Річного плану закупівель Національного бюро на 2018 рік, оприлюдненням Національним бюро на веб сайті prozorro.gov.ua інформації щодо предмета закупівлі: послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків, а також договором №163 та звітом про укладений договір від 14.05.2018.

Також відповідач-1 зауважує на тому, що оспорюваний договір спрямований виключно на оформлення договірних відносин між відповідачами, у тому числі задля здійснення оплати наданих послуг.

Відтак на думку відповідача-1 суд першої інстанції, надаючи оцінку процесуальному рішенню детектива Національного бюро щодо залучення спеціалістів, вийшов за межі предметної юрисдикції, оскільки таке питання може бути вирішено виключно у межах кримінального провадження.

Короткий зміст відзиву позивача на апеляційні скарги відповідачів та узагальнення їх доводів

У відзиві на апеляційні скарги позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що висновки місцевого господарського суду є правильними за свою суттю та підтвердженими зібраними в справі доказами, а доводи викладені в апеляційних скаргах щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Узагальнений виклад позицій третіх осіб-1,-2

У встановлений судом строк письмові пояснення чи заперечення на апеляційну скаргу від третіх осіб не до суду надходили.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" призначено на 18.11.2020.

Відповідно до витягу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" та Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 в одне апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги Національного антикорупційного бюро України призначено на 18.11.2020.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 у справі №910/19011/19 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. на лікарняному, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/19011/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Шаптала Є.Ю., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" та Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Шаптали Є.Ю., Разіної Т.І.; розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

В судове засідання, яке відбулося 18.11.2020 з`явилися представники позивача та відповідачів-1-,2, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" та Національного антикорупційного бюро України.

Представники третіх осіб-1,-2 в судове засідання не з`явилися.

Від третьої особи-2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Третя особа-1 про причину неявки у судове засідання суду апеляційної інстанції не повідомила.

Враховуючи, що явка представників третіх осіб-1,-2 у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційних скарг за наявними матеріалами та за відсутності представників третіх осіб-1,-2.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідачів-1,-2, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

14.05.2018 на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівлі (www.prozorro.gov.ua) було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів № UA-2018-05-14-002195-а Код за ДК 021:2015 - 79310000-0 (послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків).

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації; підстави для відмови, установлені ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" відсутні.

Так, за результатами публічних закупівель, 14.05.2018 між Національним антикорупційним бюро України (замовник - за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" (виконавець - за договором) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 163, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків, на виконання постанови старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Плюшкіна А.Ю. 13.03.2018 у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 358 КК України, код за ДК 021:2015 - 79310000-0 (послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків) (далі по тексту - послуги), КЕКВ 2240, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у строки та на умовах, встановлених даним договором.

Згідно пункту 2.1. договору ціна договору становить 44 902,00 без ПДВ. Ціна договору (загальна вартість послуг за договором) визначені з урахуванням всіх витрат виконавця, які необхідно понести виконавцю у зв`язку з наданням послуг замовнику згідно кошторису, що додається до договору.

Додатком № 1 до договору від 14.05.2018 № 163 сторонами погоджено кошторис на надання послуг спеціаліста з оцінювання економічних наслідків.

Позивач зазначає, що внаслідок укладення відповідачами спірного договору про закупівлю послуг за державні кошти від 14.05.2018 № 163, було порушено права позивача, зокрема на інформацію щодо власної господарської діяльності.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що договір про закупівлю послуг за державні кошти від 14.05.2018 № 163 укладений з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, всупереч вимогам статті 203 Цивільного кодексу України, із порушенням статті 71 Закону України "Про судову експертизу", статей 3-4, 10 Закону України "Про публічні закупівлі", статей 71, 101-102, 110, 242-244 Кримінального процесуального кодексу України, а отже, вказаний правочин має бути визначний недійсним на підставі статті 215 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 позов задоволено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

При вирішені спору про визнання правочину недійсним має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2018 у справі 921/311/17-г/7.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.05.2018 між Національним антикорупційним бюро України (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" (виконавець за договором) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 163, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків, на виконання постанови старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Плюшкіна А.Ю. від 13.03.2018 у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 358 КК України, код за ДК 021:2015 - 79310000-0 (послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків) (далі по тексту - послуги), КЕКВ 2240, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у строки та на умовах, встановлених даним договором.

Отже, предметом спірного договору є послуги спеціаліста з оцінювання економічних наслідків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не є стороною даного договору, разом з тим, як вбачається з предмету договору, останній укладено на виконання постанови старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Плюшкіна А.Ю. від 13.03.2018 у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 358 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 212, частиною 4 статті 368, частиною 2 статті 364, частиною 1 статті 366, частинами 3, 4 статті 358, частиною 2 статті 205-1, частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України. В межах зазначеного кримінального провадження № 0000722 досліджуються господарські операції Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з продажу нафти на біржових аукціонах, проведених у 2015 році.

Таким чином, з огляду вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладення спірного правочину між відповідачами впливає на права та обов`язки позивача - Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", оскільки стосується його господарської діяльності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вказаний правочин за своєю правовою природою не є договором про закупівлю послуг спеціаліста з оцінювання економічних наслідків (як вбачається з предмета договору) з огляду на наступне.

Відповідно до статті 71 Кримінального процесуального кодексу України спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації та висновки під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також для надання висновків у випадках, передбачених пунктом 7 частини четвертої цієї статті.

Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду заявляти клопотання про залучення спеціаліста або використання його пояснень і допомоги.

Спеціаліст має право: 1) ставити запитання учасникам процесуальної дії з дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду; 2) користуватися технічними засобами, приладами та спеціальним обладнанням; 3) звертати увагу сторони кримінального провадження, яка його залучила, або суду на характерні обставини чи особливості речей і документів; 3-1) викладати у висновку відомості, що мають значення для кримінального провадження і щодо яких йому не були поставлені запитання; 4) знайомитися з протоколами процесуальних дій, в яких він брав участь, і подавати до них зауваження; 5) одержувати винагороду за виконану роботу та відшкодування витрат, пов`язаних із його залученням до кримінального провадження; 6) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; 7) надавати висновки з питань, що належать до сфери його знань, під час досудового розслідування кримінальних проступків, у тому числі у випадках, передбачених частиною третьою статті 214 цього Кодексу.

Спеціаліст зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, дізнавача, прокурора, суду і мати при собі необхідні технічне обладнання, пристрої та прилади; 2) виконувати вказівки сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду та давати пояснення з поставлених запитань; 3) не розголошувати відомості, які безпосередньо стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, що здійснюються (здійснювалися) під час нього, і які стали відомі спеціалісту у зв`язку з виконанням його обов`язків; 4) заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 69 Кримінального процесуального кодексу України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Експерт має право: 1) знайомитися з матеріалами кримінального провадження, що стосуються предмета дослідження; 2) заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; 3) бути присутнім під час вчинення процесуальних дій, що стосуються предметів та об`єктів дослідження; 4) викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких йому не були поставлені запитання; 5) ставити запитання, що стосуються предмета та об`єктів дослідження, особам, які беруть участь у кримінальному провадженні; 6) одержати винагороду за виконану роботу та відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи і викликом для надання пояснень чи показань, у разі, якщо проведення експертизи не є службовим обов`язком особи, яка залучена як експерт; 7) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; 8) користуватися іншими правами, передбаченими Законом України "Про судову експертизу".

Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову має бути вмотивованою.

Експерт зобов`язаний: 1) особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його; 2) прибути до суду і дати відповіді на запитання під час допиту; 3) забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, експерт повинен одержати на це дозвіл від особи, яка залучила експерта; 4) не розголошувати без дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду відомості, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням обов`язків, або не повідомляти будь-кому, крім особи, яка його залучила, чи суду про хід проведення експертизи та її результати; 5) заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні норми щодо статусу зазначених осіб (спеціаліста та експерта) містяться також в усіх процесуальних Законах України, на підставі яких судами в Україні здійснюється правосуддя, а саме - Цивільному процесуальному кодексі Україні, Господарському процесуальному кодексі України, Кодексі адміністративного судочинства України.

Судова колегія погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що різниця у процесуальному статусі між експертом та спеціалістом полягає в тому, що експерт досліджує вже одержані докази і дає висновок, який має самостійне доказове значення, тоді як спеціаліст покликаний надати допомогу в збиранні доказів.

З огляду на положення зазначених статей, спірний договір за своєю правової природою є договором про проведення експертизи в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000722 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 212, частиною 4 статті 368, частиною 2 статті 364, частиною 1 статті 366, частинами 3, 4 статті 358, частиною 2 статті 205-1, частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України, в якому досліджуються господарські операції Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з продажу нафти на біржових аукціонах, проведених у 2015 році.

Позивач стверджує, що на виконання вказаного договору, з метою проведення експертизи та надання відповідного висновку, відповідачем-2 досліджувалися документи, що становлять комерційну та банківську таємницю позивача, тоді як суду не надано доказів того, що відповідач-2 був мав право на доступ до такої інформації.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, що договір укладено з метою збирання доказів в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000722.

Більше того, відповідачі зазначають, що спірний правочин є звичайним господарським договором, тоді як в предметі договору зазначено, що його укладено на виконання постанови старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Плюшкіна А.Ю. від 13.03.2018 у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 358 КК України, відтак, Національне антикорупційне бюро України як сторона за спірним договором є органом досудового розслідування, а не суб`єктом господарювання, який має право на укладення господарських договорів на підставі пункту 7 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України".

Крім того, у відповідь на адвокатський запит представника позивача - Любченко О.І. від 12.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" повідомило, що надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Також, представник позивача звертався до Національного антикорупційного бюро України з запитом на отримання публічної інформації від 25.11.2019 № 142/458-11-з, зокрема щодо підстав укладення договору від 14.05.2018 № 163.

У відповідь на запит на отримання публічної інформації Національне антикорупційне бюро України листом від 02.12.2019 № 041-142/42367 повідомило, що предметом спірного договору була закупівля послуг спеціаліста з оцінювання економічних наслідків, які здійснювались для цілей досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що розслідуються детективами Національного антикорупційного бюро України, відтак, інформація про відомості досудового розслідування може бути розголошена лише з письмового дозволу слідчого або прокурора.

Також, в службовій записці старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів зазначено, що укладення договору Національним антикорупційним бюро України з Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" ініціювалось для цілей кримінального провадження № 0000722. З вказаної службової записки вбачається, що зміст та предмет договору, документи, складені на його виконання, а також отримані в його результаті дані та документи відносяться до таємниці досудового розслідування.

Судова колегія зазначає, що норми Кримінального процесуального кодексу України та Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" не регулюють питання укладення Національним антикорупційним бюро України господарських договорів за наслідками проведення публічних закупівель з суб`єктами господарювання в рамках окремих кримінальних проваджень.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що завданням кримінального провадження, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 7-1 Закону України "Про судову експертизу" підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Статтею 242 Кримінального процесуального кодексу України визначено підстави проведення експертизи, а саме експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

За змістом до норм статті 243 Кримінального процесуального кодексу України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

З вищенаведених норм вбачається, що підставою проведення експертизи в рамках кримінального провадження є рішення органу досудового розслідування, а тому укладання спірного договору про надання послуг по окремому визначеному кримінальному провадженню за результатами проведення публічних закупівель є неправомірним.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу вимог до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судова колегія зазначає, що Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" обрано належний спосіб захисту, оскільки укладення спірного договору між відповідачами ініціювалось для цілей кримінального провадження № 0000722, в якому досліджуються господарські операції Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", що підтверджується як предметом договору, так і службовою запискою старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів.

Відповідно до частини 1 статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про те, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що договір від 14.05.2018 № 163 є удаваним, а відносини, що склались між сторонами даного правочину, не регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та іншими актами цивільного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Доводи скаржників по суті їх скарг в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування даного судового рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" та Національного антикорупційного бюро України залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/19011/19 - без змін.

Матеріали справи №910/19011/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.12.2020.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Є.Ю. Шаптала