ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4099/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Агроінтернешнл", смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 835 595 грн. 85 коп. за договором фінансового лізингу від 11.09.2019 № 4-19-122 ств-пл/252

Представники:

від позивача: Профатілова І.І., довіреність №14/20-69-20 від 03.09.2020, представник;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Агроінтернешнл" заборгованість у розмірі 835 595 грн. 85 коп., з яких: 721 388 грн. 28 коп. - основний борг, 43 772 грн. 98 коп. - пеня, 1 485 грн. 00 коп. - штраф, 9 007 грн. 15 коп. - інфляційні втрати, 59 942 грн. 44 коп. - 25% річних, відповідно до умов договору фінансового лізингу від 11.09.2019 № 4-19-122 ств-пл/252.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасної сплати лізингових платежів.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 01.10.2020.

30.09.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із відрядженням керівника відповідача до м. Києва до 15.10.2020.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2020 підготовче засідання відкладено на 20.10.2020 для надання сторонами витребуваних судом документів та у зв`язку із неявкою представника відповідача.

19.10.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із незавершенням справ керівником відповідача по м. Києву та продовженням його відрядження до кінця жовтня.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 19.11.2020.

Відповідач явку повноважного представника у призначене судове засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи, 18.11.2020 на електронну адресу суду надійшло його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із незавершенням справ керівником відповідача по м. Києву та продовженням його відрядження до кінця листопада.

Враховуючи положення ст.ст. 195, 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.11.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; факт передачі відповідачу предмета лізингу; строк оплати лізингових платежів; наявність часткової оплати лізингових платежів; наявність прострочення оплати лізингових платежів; наявність підстав для нарахування штрафних санкцій, 25% річних, інфляційних втрат.

Так, судом встановлено, що 11.09.2019 між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Явір Агроінтернешнл" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 4-19-122 ств-пл/252 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених договором, лізингодавець зобовязується набути у власність у постачальника предмет лізингу відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій і умов та передати його (предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування лізингоодержувачу на визначений у цьому договорі строк не менше одного року.

Відповідно до п. 1.2. договору сторони погоджуються з тим, що Специфікацією та умовами предмета лізингу є найменування, кількість, тип, модель, марка, інші технічні характеристики, вартість предмета лізингу, а також найменування виробника (постачальника) предмета лізингу, що визначені у додатках до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу".

Пунктом 2.1. договору передбачено, що лізингодавець на письмове замовлення лізингоодержувача для потреб останнього купує у постачальника предмет лізингу.

За умовами п. 2.2. договору строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між сторонами (далі акт), що укладається у 5 (пяти) автентичних примірниках.

Згідно з п. 2.3. договору постачальник, перелік, кількість, ціна, вартість, строк передачі і адреси місця передачі предмета лізингу, строк лізингу встановлюються додатками до цього договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу". Місцем поставки (передачі) предмета лізингу є: 61007, м. Харків, пр. Московський, 275.

Витрати з доставки предмета лізингу до лізингоодержувача несе лізингоодержувач (п. 2.4. договору).

Лізингоодержувач зобовязаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору (пп. 3.4.3. п. 3.4. договору).

За умовами п. 4.1. договору протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання чинності цим договором лізингоодержувач перераховує на рахунок лізингодавця:

- попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмета лізингу в розмірі 10 (десяти) відсотків його вартості (включаючи ПДВ).

Датою сплати попереднього лізингового платежу є дата надходження коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що з моменту підписання акту лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

4.2.1. відшкодування вартості предмета лізингу рівними частинами за весь термін лізингу від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості предмета лізингу;

4.2.2. комісію за організацію лізингової операції в розмірі 2 (двох) відсотків (без ПДВ) від вартості предмета лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно зі сплатою першого, другого, третього, четвертого, пятого та шостого лізингового платежу згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до договору;

4.2.3. комісію за супроводження договору в розмірі 22,7% річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість.

Комісія за супроводження договору є складовою частиною лізингового платежу, не відноситься до послуг та не є обєктом оподаткування податком на додану вартість.

Якщо з дня отримання повідомлення про готовність передати предмет лізингу, надісланого лізингодавцем відповідно до п. 3.4.1. договору, лізингоодержувач відмовляється від його отримання, лізингоодержувач зобовязаний сплачувати лізингові платежі, визначені у п. 4.2. договору, починаючи з 6-го календарного дня отримання від лізингодавця повідомлення про готовність передати предмет лізингу та сплачуються щомісячно.

Згідно з п. 4.3. договору лізингові платежі у частині відшкодування вартості предмета лізингу сплачуються лізингоодержувачем на користь лізингодавця щоквартально. Лізингові платежі у частині комісії за супроводження договору сплачуються лізингоодержувачем на користь лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акта. Перший лізинговий платіж у частині відшкодування вартості предмета лізингу сплачується через 3 місяці з дати підписання акта, всі наступні лізингові платежі щоквартально. Перший лізинговий платіж у частині комісії за супроводження договору сплачується через 1 місяць з дати підписання акта, всі наступні лізингові платежі щомісячно.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до договору.

Згідно з п. 4.8. договору загальна сума оплати за договором, періодичність та терміни сплати визначаються Графіком сплати лізингових платежі, що є додатком до договору, розділами 4 та 8 договору. Зарахування та розподіл коштів, отриманих за цим договором, лізингодавець здійснює першочергово відповідно до ст.ст. 534, 625 Цивільного кодексу України.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що предмет лізингу передається лізингоодержувачу за актом, за умови перерахування платежу у розмірі та в порядку, визначеному п. 4.1. договору, та (за необхідності) у разі укладення забезпечувального (забезпечувальних) договору (договорів) відповідно до розділу 7 договору.

Відповідно до п. 8.1. договору сторони домовились і встановили, що за будь-яке порушення умов договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4. договору, лізингоодержувач зобовязаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу.

Згідно з п. 8.3. договору сторони домовились і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховуються пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних. Сплата лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п. 8.1. договору.

Пунктом 8.9. договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобовязань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобовязань у повному обсязі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу", та виконання сторонами всіх зобовязань за цим договором, якщо інше не визначено договором (п. 9.1. договору).

Додатком № 1 до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу" передбачено, що позивач передає відповідачу у користування на 2 роки трактор колісний ХТЗ-242К.20 (двигун ЯМЗ-238) з комплектом ЗІП (1 од.), вартістю 1 650 000 грн. 00 коп. з ПДВ. Попередній лізинговий платіж у частині відшкодування вартості предмета лізингу, що в подальшому передається в лізинг, у розмірі 10% його вартості складає 165 000 грн. 00 коп. з ПДВ. Всього попередньої оплати 165 000 грн. 00 коп.

Графік сплати лізингових платежів передбачений у Додатку № 2 до договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу у платне користування предмет лізингу, що підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 19 від 13.09.2019.

На підставі цього акту відповідач взяв на себе зобов"язання перед позивачем зі сплати вартості переданої йому техніки в сумі 1 650 000 грн. 00 коп. на умовах договору.

Позивач зазначає, що відповідач неодноразово порушував умови договору в частині своєчасної сплати лізингових платежів.

21.05.2020 позивач надіслав відповідачу вимогу від 19.05.2020 за № 14/363 про сплату заборгованості у розмірі 497 137 грн. 81 коп., а також штрафних санкцій, 25% річних та інфляційних втрат.

Відповідач гарантійним листом від 14.05.2020 за № 14.05-1/2020 підтвердив заборгованість у розмірі 497 137 грн. 81 коп., яка утворилась станом на 14.05.2020, а також зобов"язання зі сплати пені, 25% річних; зобовязався провести оплату заборгованості у розмірі 497 137 грн. 81 коп. до 01.06.2020.

Однак, відповідач вимогу позивача залишив без виконання, а також не дотримався зобовязань, наданих гарантійним листом.

Позивач зазначає, що станом на 14.07.2020 підлягали до сплати з 1 по 10 лізингові платежі у розмірі 828 650 грн. 62 коп., які сплачені відповідачем у розмірі 107 262 грн. 34 коп., у звязку з чим заборгованість складає 721 388 грн. 28 коп.

На підставі п. 8.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 43 772 грн. 98 коп., за загальний період з 16.10.2019 по 13.07.2020.

На підставі п. 8.1. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 1 485 грн. 00 коп.

Із посиланням на положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 8.3. договору, позивач нарахував додатково до суми основного боргу за договором та просить суд стягнути з відповідача 25% річних у розмірі 59 942 грн. 44 коп., за загальний період з 16.10.2019 по 13.07.2020, інфляційні втрати у розмірі 9 007 грн. 15 коп., за листопад 2019, березень-травень 2020.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору фінансового лізингу, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг (ч. 3 ст. 292 Господарського кодексу України).

Частина 2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Стаття 806 Цивільного кодексу України також встановлює, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (ч. 1 ст. 807 Цивільного кодексу України).

Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. А пунктом 3 цієї ж статті унормовано, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Враховуючи умови договору, а також акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 19 від 13.09.2019, відповідач повинен був здійснювати оплату лізингових платежів 13 числа кожного наступного місяця.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач частково сплатив з 1 по 10 лізингові платежі у розмірі 107 262 грн. 34 коп., у звязку з чим заборгованість складає 721 388 грн. 28 коп.

Таким чином, заборгованість у розмірі 721 388 грн. 28 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 43 772 грн. 98 коп., за загальний період з 16.10.2019 по 13.07.2020, а також штрафу у розмірі 1 485 грн. 00 коп., суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.1. договору сторони домовились і встановили, що за будь-яке порушення умов договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4. договору, лізингоодержувач зобовязаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу.

Згідно з п. 8.3. договору сторони домовились і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховуються пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних. Сплата лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п. 8.1. договору.

Пунктом 8.9. договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобовязань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобовязань у повному обсязі.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені та штрафу порушень чинного законодавства і умов договору судом не встановлено, у звязку з чим пеня у розмірі 43 772 грн. 98 коп. та штраф у розмірі 1 485 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 25% річних у розмірі 59 942 грн. 44 коп., за загальний період з 16.10.2019 по 13.07.2020, та інфляційних втрат у розмірі 9 007 грн. 15 коп., за листопад 2019, березень-травень 2020, суд зазначає таке.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.3. договору сторони домовились і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховуються пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних. Сплата лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п. 8.1. договору.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 25% річних та інфляційних втрат порушень чинного законодавства і умов договору судом не встановлено, у звязку з чим 25% річних у розмірі 59 942 грн. 44 коп. та інфляційні втрати у розмірі 9 007 грн. 15 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Агроінтернешнл" про стягнення заборгованості в сумі 835 595 грн. 85 коп. за договором фінансового лізингу від 11.09.2019 № 4-19-122 ств-пл/252 задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Агроінтернешнл" (53283, Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Пушкіна, 2, ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16 А, ) 721 388 грн. 28 коп. (сімсот двадцять одна тисяча триста вісімдесят вісім грн. 28 коп.) основного боргу, 43 772 грн. 98 коп. (сорок три тисячі сімсот сімдесят дві грн. 98 коп.) пені, 9 007 грн. 15 коп. (девять тисяч сім грн. 15 коп.) інфляційних втрат, 59 942 грн. 44 коп. (пятдесят девять тисяч девятсот сорок дві грн. 44 коп.) 25% річних, 1 485 грн. 00 коп. (одна тисяча чотириста вісімдесят пять грн. 00 коп.) штрафу та 12 533 грн. 94 коп. (дванадцять тисяч пятсот тридцять три грн. 94 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 07.12.2020

Суддя І.А. Рудь