ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 Справа №914/2062/19

За позовом:Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новояворівської міської ради Львівської області, м. Новояворівськ, Львівська обл.
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Бістро», м. Новояворівськ, Львівська обл.
про:визнання укладеним договору про пайову участь, стягнення 30000,00 грн. пайового внеску, 7216,20 грн. пені та 2358,15 грн. інфляційних втрат
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
від прокуратури:Панькевич Р.В. прокурор
від позивача:Яремій О.І. представник
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новояворівської міської ради Львівської області до ТОВ «Бістро» про визнання укладеним договору про пайову участь, стягнення 30000,00 грн. пайового внеску, 7216,20 грн. пені та 2358,15 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 08.10.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 30.10.2019р.

Ухвалою суду від 30.10.2019р. підготовче засідання було відкладено на 13.11.2019р., викликано в підготовче засідання позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 13.11.2019р. судом оголошувалася перерва до 05.12.2019р.

Ухвалою від 05.12.2019р. суд зупинив провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Ухвалою суду від 15.09.2020р. поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 28.09.2020р.

Ухвалою від 28.09.2020р. суд відклав підготовче засідання на 12.10.2020р., викликав позивача та відповідача у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12.10.2020р. закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 02.11.2020р.

У подальшому, розгляд справи відкладався на 09.11.2020р., 16.11.2020р. та 30.11.2020р., про що судом винесено відповідні ухвали.

Прокурор у судове засідання 30.11.2020р. з`явився, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник позивача в судове засідання 30.11.2020р. з`явився, заявлений прокуратурою позов підтримав.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 30.11.2020р. не забезпечив.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

На електронну адресу суду, за підписом Цар Д.І. (керівника ТОВ «Бістро») надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване неможливістю явки представника відповідача в судове засідання у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні в Яворівському районному суді Львівської області.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подане клопотання, суд, з огляду на чергову неявку представника відповідача та закінчення процесуального строку розгляду справи, ухвалив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Також, на адресу суду від ТОВ «Бістро» надійшов лист про долучення до матеріалів справи доказів: робочого проекту, проекту реконструкції та кошторисної документації реконструкції кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівськ Яворівського р-ну Львівської обл.

Зазначений лист суд розцінює як клопотання про долучення доказів.

Згідно ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною й ст. 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що клопотання про долучення доказів заявлено після закінчення встановленого ГПК України строку, відповідачем не подано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання доказів, суд ухвалив залишити клопотання без розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи прокуратури.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами опрацювання стану законності щодо сплати замовниками будівництва пайової участі у розвитку інфраструктури м. Новояворівська та в ході моніторингу Реєстру дозвільних документів, розміщених на офіційному сайті ДАБІ України, прокуратурою встановлено порушення в діяльності ТОВ «Бістро».

Так, 28.09.2018р. ДАБІ у Львівській області за №ЛВ76 зареєстровано декларацію ТОВ «Бістро» (замовника) про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція кафе за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, м. Новояворівськ, вул. 50-річчя УПА, 5».Об`єкт за класом наслідків (СС1) та має код 1230.4.

У відомостях Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, який затверджено та введено в дію наказом Держкомстату від 17.08.2000 №507 з 01.01.2001р., код об`єкта 1230.4 належить до підкласу «Їдальні, кафе, закусочні та ін.» класу «Будівлі торговельні».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність», під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт. Згідно п. 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», до будівництва належить нове будівництво, реконструкція, реставрація та капітальний ремонт об`єкта будівництва (архітектури). Пунктом 2 Порядку виконання будівельних робіт, затв. постановою КМУ №466 від 13.04.2011 передбачено, що до будівельних робіт, зокрема, належать роботи з реконструкції. Крім того, відповідно до 3.21 ДБН А. 2.2-3:2014, реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Пунктом 2.2. Положення про порядок пайової участі (внеску) замовника у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська, затв. рішенням Новояворівської міської ради №46 від 28.01.2016р., встановлено величину пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Новояворівська, яка у разі будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування для нежитлових будівель та/або споруд становить 6% загальної кошторисної вартості. Відповідно до вказаної декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 589 тис. грн.00 коп., у т.ч.: витрати на будівельні роботи 500 тис. грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 89 тис. грн. Таким чином, розмір пайового внеску повинен складати 30000,00 грн.

За приписами ч. 9, 11 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Незважаючи на наведене, договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська відповідачем не укладено, коштів пайової участі до місцевого бюджету сплачено не було, що є порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно наданої Департаментом ДАБІ у Львівській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЛВ 76 вбачається, що за об`єктом «Реконструкція кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівську» сплачено кошти пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська відповідно до договору від 01.08.2018р., укладеного з Новояворівською міською радою та на підставі квитанції №11 від 14.08.2018р. Водночас, інформацією Управління ДКС в Яворівському р-ні та Новояворівською міською радою підтверджено факт ухилення ТОВ «Бістро» від укладення договору про пайову участь замовника у розвиток інфраструктури м. Новояворівська та сплати коштів пайової участі до місцевого бюджету.

Враховуючи те, що Новояворівською міською радою, як органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не було вжито заходів щодо укладення з відповідачем договору про пайову участь та стягнення пайового внеску, прокуратура звернулася з даним позовом до суду.

Аргументи позивача.

Позивач письмових пояснень щодо заявленого прокуратурою позову не подав. Разом з тим, у поданих запереченнях на відзив та в судовому засіданні представник позивача просить суд позов задовольнити повністю.

Аргументи відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ТОВ «Бістро» є власником приміщення кафе площею 261 м.кв., що знаходиться на першому поверсі 9-ти поверхового багатоквартирного будинку за адресою: вул. 50-річчя УПА, 5, м. Новояворівськ, Львівська обл. У період з листопада 2010р. до квітня 2016р. ТОВ «Бістро» здійснювало реконструкцію приміщення кафе, яка полягала в перебудові (переплануванні) внутрішньої частини приміщення кафе в межах існуючої забудови без зміни зовнішніх геометричних меж існуючої будівлі, що підтверджується проектною документацією та містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки.

У зв`язку із завершенням реконструкції кафе, у вересні 2018р. ТОВ «Бістро» подало декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), яка 28.09.2018р. була зареєстрована Департаментом ДАБІ у Львівській області за №ЛВ 76. У декларації відповідачем помилково залишено інформацію щодо дати договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, номера та дати квитанції про сплату пайового внеску, оскільки ТОВ «Бістро» власну декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, заповнювало на основі декларації, яка подавалася іншим забудовником.

Як зазначає відповідач, із аналізу ст. 26, п. 4, 13 ч. 1 ст. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про планування містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ДБН А.2.2-3-2014 вбачається, що законодавством передбачено обов`язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування коштів пайової участі лише для суб`єктів містобудування, яким притаманні певні ознаки (тобто суб`єкт з чітко визначеними ознаками, які мають суттєве юридичне значення), а саме: власник або користувач земельної ділянки, який у свою чергу, має намір здійснити забудову території. ТОВ «Бістро» не є власником чи користувачем земельної ділянки за адресою: вул. 50-річчя УПА, 5, м. Новояворівськ, Львівська обл.

У п. 13 декларації про готовність об`єкта зазначено, що така інформація відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не вимагається. У п. 6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у полі, де має бути вказана площа земельної ділянки під забудову стоїть прочерк і у п. 2 (розділ містобудівні умови та обмеження) у полі, де повинно бути зазначено максимально допустимий % забудови ділянки прочерк.

У випадку встановлення обставин відсутності пов`язаності робіт із реконструкцією з частиною території, як земної поверхні, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не поширює свою дію на такі правовідносини та не встановлює обов`язкових правил щодо участі таких осіб у перерахування коштів пайової участі на створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Реконструкція ТОВ «Бістро» приміщення кафе не передбачає забудову земельної ділянки та зміну зовнішньої конфігурації приміщення кафе, як не передбачає і зміну зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будівлі, а відтак ТОВ «Бістро» не належить до осіб, які мають намір щодо забудови земельної ділянки в розумінні ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З огляду на те, що ТОВ «Бістро» не підпадає під категорію забудовників, які зобов`язані сплачувати внески на розвиток соціальної інфраструктури відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на нього поширюється дія норм цивільного та господарського законодавства, які визначають свободу волевиявлення сторони при укладенні договорів, правові підстави для задоволення позову щодо визнання укладеним договору про пайову участь відсутні.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

20.04.2016р. Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області прийнято рішення №70 «Про розгляд заяви щодо видачі містобудівних умов та обмежень реконструкції кафе по вул. 50-ліття УПА, 5 для ТзОВ «Бісто», п. 1-3 якого вирішено:

- надати дозвіл ТзОВ «БІСТРО» на розроблення проектної документації щодо реконструкції кафе по вул. 50-ліття УПА, 5 у м. Новояворівську Яворівського району Львівської області та видати містобудівні умови та обмеження (додаток №1);

- зобов`язати ТзОВ «Бістро» розроблену проектну документацію щодо реконструкції кафе по вул. 50-ліття УПА, 5 у м. Новояворівську, погодити та затвердити у порядку визначеному центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури;

- зобов`язати ТзОВ «Бістро» укласти договір зНовояворівською міською радою

про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

27.09.2018р. ТОВ «Бістро» подало до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Декларацію про готовність до експлуатації об`єктів, що за класом наслідків (відповідності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівську Яворівського району Львівської області код об`єкту 1230.4». Зазначена Декларація про готовність до експлуатації об`єктів була зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 28.09.2018р. за №ЛВ 76.

У п. 22 Декларації про готовність до експлуатації об`єктів вказано, що кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідно до договору, укладеного 01.08.2018р. з Новояворівською міською радою Яворівського району сплачено у повному обсязі, згідно квитанції від 14.08.2018р. №11.

Водночас, як встановлено судом, Городоцька місцева прокуратура звернулася до Управління Державної казначейської служби України в Яворівському районі Львівської області із запитами щодо надання інформації про надходження/ненадходження коштів в якості пайового внеску від ТОВ «Бістро», на що листами від 17.05.2019р. №233/02-58, від 04.09.2019р. №593/02-58 Управління ДКС України в Яворівському районі Львівської області повідомило, зокрема, що кошти від ОСОБА_1 чи ТОВ «Бістро» згідно квитанції №11 від 14.08.2018 не надходили, також за період з 01.07.2019 04.09.2019 надходження від ТОВ «Бістро» на рахунок міської ради відсутні.

У відзиві на позовну заяву ТОВ «Бістро» вказано, що дані про квитанцію та договір у графі 22 Декларації про готовність до експлуатації об`єктів були внесені помилково, оскільки така заповнялася на підставі іншої Декларації як взірця.

З огляду на те, що ТОВ «Бістро» не було укладено договору про пайову участь (внесок) замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська (у зв`язку з проведеною реконструкцією) та відповідно не сплачувався пайовий внесок, Новояворівська міська рада звернулася до Департаменту ДАБІ у Львівській області з листом від 04.10.2018р. №1795/10, в якому просила повідомити на підставі яких документів ТОВ «Бістро» видано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідь Департаменту ДАБІ у Львівській області на лист Новояворівської міської ради від 04.10.2018р. №1795/10, у матеріалах справи відсутня.

Листом від 23.05.2019р. №1017/10 Новояворівська міська рада повідомила ТОВ «Бістро» про необхідність укладення договору про пайову участь (внесок) замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська, долучивши до листа примірник договору для підписання. Вказаний лист було надіслано відповідачеві 27.05.2019р., що підтверджується наявною в матеріалах справи поштовою квитанцією. Проте, зі сторони відповідача договір про пайову участь підписаний не був.

Оскільки відповідач ухилився від виконання визначених чинним законодавством та актами органу місцевого самоврядування вимог щодо укладення договору про пайову участь та сплати пайового внеску до місцевого бюджету, а Новояворівською міською радою як уповноваженим органом не вжито заходів щодо захисту інтересів держави, прокуратура звернулася з даним позовом до суду.

ОЦІНКА ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

При вирішенні даного спору до застосування підлягають положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі Закон), котрий встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (в редакції від 20.04.2018р., котра діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами ч. 1, 2, 3 5 ст. 40 Закону передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Організаційні та економічні відносини, пов`язані з порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Новояворівська у зв`язку з будівництвом об`єктів на території міста відповідно до Закону регулюються Положенням про порядок пайової участі (внеску) замовника у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська, затвердженим рішенням Новояворівської міської ради №46 від 28.01.2016р. (надалі Положення).

Відповідно до п. 1.2.-1.3. Положення, замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у м. Новояворівськ, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста полягає у відрахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до місцевого бюджету м. Новояворівськ. Дане Положення встановлює критерії визначення розміру та порядок сплати пайового внеску до місцевого бюджету м. Новояворівськ. Дія цього Положення поширюється на всіх забудовників, незалежно від їх форми власності (за винятком випадків, зазначених у п. 1.4. цього Положення), які:

- здійснюють в адміністративних межах м. Новояворівська будівництво (реконструкцію) об`єкту будь-якого призначення;

- змінюють функціональне призначення об`єктів виробничого та невиробничого призначення, в т.ч. житлових приміщень на нежитлові.

Пунктом 1.6. Положення визначено, що рішення щодо надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки чи відведення земельної ділянки під забудову є офіційним повідомленням замовника будівництва про настання у нього зобов`язання фінансового характеру в частині сплати відповідної величини коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Новояворівська та договірних зобов`язань в частині дотримання визначених у рішенні строків укладення договору пайової участі.

Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області 20.04.2016р. №70 «Про розгляд заяви щодо видачі містобудівних умов та обмежень реконструкції кафе по вул. 50-ліття УПА, 5 для ТзОВ «Бістро», відповідачеві, зокрема, надано дозвіл ТзОВ «БІСТРО» на розроблення проектної документації щодо реконструкції кафе по вул. 50-ліття УПА, 5 у м. Новояворівську Яворівського району Львівської області та видано містобудівні умови та обмеження.

Згідно пп. 2.2.1. п. 2.2. Положення, величина пайової участі встановлюється в розмірі 6 (шість) відсотків загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування для нежитлових будівель та/або споруд.

Відповідно до п. 3.2. Положення, підставою для проведення розрахунку пайового внеску та укладення із замовником договору про пайову участь є отримання комісією звернення замовника з поданням таких документів:

1) заяву на ім`я міського голови;

2) погоджену у встановленому порядку загальну кошторисну документацію про вартість будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування;

3) завірена копія правовстановлюючих документів на право власності або користування земельною ділянкою;

4) копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності або копію паспорта фізичної особи.

Так, п. 3.3.-3.4. Положення визначено, зокрема, що протягом 10 робочих днів з часу отримання документів вказаних у п. 3.2. цього Положення, комісія здійснює розрахунок пайового внеску. Договір про пайову участь (внеску) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська укладається не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Наведеними вище нормами встановлено обов`язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору у визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування порядку.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 40 Закону, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками. У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Враховуючи викладене, договір про пайову участь має бути укладений в обов`язковому порядку, у межах строку, встановленого ч. 9 ст. 40 Закону. Натомість неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади.

Незважаючи на введення реконструйованого об`єкта в експлуатацію на підставі Декларації від 28.09.2018р. №ЛВ 76, ТОВ «Бістро» не було виконано визначеного Законом та Положенням обов`язку щодо укладення договору та сплати пайового внеску до міського бюджету та більше того, залишено без задоволення письмову пропозицію міської ради щодо укладення договору та сплати внеску.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що в нього відсутній обов`язок, сплачувати пайовий внесок, так як здійснювана ним реконструкція приміщення не передбачала забудову земельної ділянки, зміну зовнішньої конфігурації приміщення, зміну зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будівлі, а відтак ТОВ «Бістро» не належить до осіб, які мають намір щодо забудови земельної ділянки в розумінні ч. 2 ст. 40 Закону та не підпадає під категорію забудовників, які зобов`язані сплачувати внески на розвиток соціальної інфраструктури відповідно до Закону.

З цього приводу суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.10.2019р. у справі №911/594/18 вказала, що при визначенні поняття забудова території, як об`єкта сплати пайового внеску на розвиток інфраструктури слід керуватися саме Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом ст. 2 Закону, планування і забудова територій це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів, а також реконструкцію існуючої забудови та територій (положення п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону).

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією (положення п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону).

Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011р. №109, який був чинним на момент видачі ТОВ «Бістро» Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Згідно п. 1.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до п. 2.1.Порядку, надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.

За приписами положень ч. 1-2 ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, яка діяла на момент видачі ТОВ «Бістро» Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки), містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для, зокрема, вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що визначальним для встановлення факту забудови території в розумінні Закону є факт видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (як додаток до рішення Новояворівської міської ради від 20.04.2016р. №70), видані ТОВ «Бістро» на підставі вказаного рішення знаходяться у матеріалах справи (а.с. 86). А тому, на думку суду, прокурором та позивачем доведено ту обставину, що відповідачем здійснювалася забудова земельної ділянки.

Крім цього, згідно п. 1.3. Положення про порядок пайової участі (внеску) замовника у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська, дія цього Положення поширюється на всіх забудовників, незалежно від їх форми власності (за винятком випадків, зазначених у п. 1.4. цього Положення), які, зокрема, здійснюють в адміністративних межах м. Новояворівська будівництво (реконструкцію) об`єкту будь-якого призначення.

Пунктом 3.21 розділу ІІІ ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затв. наказом Мінрегіону України від 04.06.2014р. №163 визначено, що реконструкцією є перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач являвся власником двох приміщень у м. Новояворіськ, по вул. 50-ліття, 5 загальною площею 287,1 кв.м. (257,3 кв.м. і 29,3 кв.м.), що підтверджується реєстраційними посвідченнями №014210 від 01.07.2002р. та №014211 від 01.07.2002р. Як зазначила представник позивача в судовому засіданні, здійснювана відповідачем реконструкція здійснювалася з метою реального поділу вказаних приміщень між відповідачем та гр-кою ОСОБА_2 , яка виходила зі складу учасників відповідача і котрій виплачували належну їй частку шляхом передачі приміщення площею 121,1 кв.м.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №144533749 від 08.11.2018р., внаслідок здійсненої реконструкції, відповідач є власником приміщень загальною площею 216,1 кв.м. Відтак, вказане свідчить про те, що внаслідок реконструкції змінилися геометричні розміри приміщення відповідача, так як до реконструкції відповідач не володів приміщенням вказаної площі (докази протилежного відсутні в матеріалах справи).

Крім цього, як вбачається з поверхового плану на відмітці 0,000 (існуючий стан) М 1:100 (а.с. 207) та поверхового плану на відмітці 0,000 (реконструкція) М 1:100 (а.с. 206) реконструкція приміщення по вул. 50-ліття УПА, 5 у м. Новояворівську полягала, як в демонтажі внутрішніх стін та перегородок внаслідок чого відбулася зміна основних техніко-економічних показників кафе (збільшено зал для відвідувачів кафе), та будівництві нових внутрішніх перегородок (в т.ч. з метою відділення приміщення відповідача від сусіднього приміщення), так і здійснювалося будівництво нових стін та перегородок внаслідок чого змінилися зовнішні геометричні розміри будівлі.

Так, як встановлено судом на підставі поверхового плану на відмітці 0,000 (реконструкція) М 1:100 (а.с. 206) та плану на відмітці 0,000 М 1:100 експлікація приміщень (а.с. 205) у зв`язку із зовнішньою прибудовою нових стін та перегородок змінено вхід у приміщення та облаштовано нові приміщення під №7-9 (тамбур площею 2.4 кв.м., санвузол площею 2.8 кв.м. та складське приміщення площею 7.6 кв.м.), котрих до реконструкції у відповідача не було. Вказані приміщення у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №144533749 від 08.11.2018р. в розділі опис об`єкта йдуть під нумерацією №8-№10.

Відтак викладене повністю спростовує твердження відповідача, що здійснювана ним реконструкція приміщення не передбачала забудову земельної ділянки, зміну зовнішньої конфігурації приміщення та зміну зовнішніх геометричних розмірів. Крім цього суд зазначає, що за змістом п. 3.21 розділу ІІІ ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» під реконструкцією розуміється будь-яка зміна геометричних розмірів будівлі (а не лише її зовнішніх розмірів) внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо). Як вже зазначалося, внаслідок зміни геометричних розмірів внутрішніх приміщень відбулася зміна основних техніко-економічних показників кафе відповідача (збільшено зал для відвідувачів кафе).

З огляду на викладене вище, а також те, що внаслідок проведеної реконструкції (засвідченої Декларацією про готовність від 28.09.2018р. №ЛВ №76) було змінено як зовнішню конфігурацію та зовнішні геометричні розміри приміщення, так і внутрішню конфігурацію приміщення внаслідок чого відбулася зміна основних техніко-економічних показників кафе, чим фактично здійснено часткову забудову земельної ділянки, відповідач у силу приписів Закону та Положення являється суб`єктом, який зобов`язаний укласти договір про пайову участь та сплатити пайовий внесок до бюджету міста.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2019р. у справі №911/594/18 вказала, що строк визначений Законом №3038-VI для укладення договору пайової участі - протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною такого обов`язку, і закінчення цього строку не припиняє цього обов`язку замовника та не звільняє замовника від обов`язку укласти договір. Адже невиконання особою положень законодавства не повинно призводити до настання бажаного для неї внаслідок такого невиконання результату у вигляді звільнення від платежу та надавати майнові переваги порівняно із законослухняною особою.

Також, як вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2019р. у справі №914/225/18, строк, визначений Законом (у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта в експлуатацію), встановлений саме для добровільного виконання стороною обов`язку, і невиконання такого обов`язку не звільняє замовника від укладення договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

У силу приписів ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (положення ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Положеннями ч. 3 ст. 631 ЦК України передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Загальний порядок укладання господарських договорів визначений ст.181 ГК України.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Положеннями ст. 187 ГК України передбачено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.09.2020р. у справі №916/1423/18, якщо позивач просить суд зобов`язати відповідача укласти договір у поданій ним редакції з посиланням на статтю 187 ГК України, то це означає звернення позивача про вступ у певні правовідносини - про визнання укладеним за рішенням суду договору в редакції, наданій позивачем, що відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК України та частини другої статті 20 ГК України та не вимагає зміни способу захисту цивільного права позивача відповідно до статті 5 ГПК України.

Оскільки у встановленому в Законі та Положенні порядку та у визначений строк, ТОВ «Бістро» не звернулося до Новояворівської міської ради із заявою про укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та більше того, залишило без задоволення письмову пропозицію позивача щодо підписання договору, суд вважає, що позовна вимога про визнання договору укладеним (в редакції, запропоновані позивачем) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи 27.05.2019р. позивачем було направлено відповідачу підписаний позивачем проект Договору №02/04/19 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, разом із Додатком №1 до цього Договору (розрахунок величини пайової участі (внеску) при здійсненні «Реконструкція кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівськ») та Додатком №2 до Договору (розрахунок пені та індексу інфляції по договору про пайову участь).

Як встановлено судом в Договорі №02/04/19 та його додатках позивачем передбачено всі його істотні умови, котрі вимагаються положеннями ч. 9 ст. 40 Закону.

Так, у відповідності до ст. 40 Закону та пп. 2.2.1. п. 2.2. Положення позивач визначив розмір пайового внеску в сумі 30000,00 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що згідно п. 20 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.09.2018р. №ЛВ №76, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 589 тис. грн., у т.ч витрати на будівельні роботи 500 тис. грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 89 тис. грн. Відтак, із урахуванням пп. 2.2.1. п. 2.2. Положення, розмір пайового внеску повинен складати 35340,00 грн. Однак, враховуючи те, що визначати розмір пайового внеску є виключною прерогативою сторони (позивача) і визначений ним розмір не перевищує гранично встановлений законодавством розмір та не порушує прав відповідача, а тому суд не вправі виходити за межі позовних вимог та встановлювати пайовий внесок в розмірі більшому ніж просить позивач.

Крім цього, цілком у відповідності до положень ч.9 ст. 40 Закону та ст. 631 ЦК України позивач вказав у п.п. 2.2.3 Договору №02/04/19, що розмір пайового внеску сплачується Замовником до здачі об`єкта в експлуатацію. А тому обгрунтовано і відповідно до положень ЦК України поклав на відповідача відповідальність за несплату цього внеску починаючи з моменту введення відповідачем в експлуатацію реконструйованого приміщення.

З огляду на вказане, позовна вимога про визнання укладеним Договору №02/04/19 та Додатку №1 до нього (розрахунок величини пайової участі (внеску) при здійсненні «Реконструкція кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівськ») підлягає задоволенню повністю.

Разом з тим, розрахунок пені та індексу інфляції, встановлений позивачем в Додатку №2 до Договору є неправильним та таким, що порушує права відповідача, оскільки є більшим ніж це передбачено чинним законодавством України.

Відповідно до 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць (положення п. 3.2. постанови Пленуму ВГС України від 17.12.2013р. №14).

Перевіривши встановлений позивачем розмір інфляційних втрат (2358,15 грн.) з урахуванням вказівок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.02.2020р. по справі №905/21/19, суд зазначає, що такі повинні становити у розмірі 2258,25 грн.

Також, перевіривши встановлений позивачем розмір пені (7216,20 грн.), суд зазначає, що така повинна становити у розмірі 7191,78 грн.

З огляду на викладене, суд задовільняє вимогу позивача про укладення Додатку №2 до Договору (розрахунок пені та індексу інфляції по договору про пайову участь) частково, а саме визнає його укладеним в редакції встановленій судом, виходячи з розрахунків, котрі зазначено вище.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення пайового внеску є обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають частковому задоволенню.

Щодо звернення Городоцької місцевої прокуратури з цим позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У силу приписів ч. 3 ст. 4 ГПК України, до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

На підставі Закону України від 02.06.2016 №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено ст. 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Так, положеннями ч. 4 ст. 53 ГПК України передбачено, зокрема, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», положеннями ч. 1, 3, 4, 7 якої передбачено, зокрема, наступне.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Системне тлумачення положень ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

З матеріалів справи вбачається, що про факт неукладення відповідачем договору про пайову участь та несплату ним пайового внеску, Новояворівській міській раді було відомо ще в жовтні 2018 року, що підтверджується листом позивача від 04.10.2018р. №1795/10 котрий адресовано Департаменту ДАБІ у Львівській області. Разом з тим, не зважаючи на цю обставину міська рада жодних дій, щодо укладення такого договору не вчинила.

Лише після того, як Городоцька місцева прокуратура листом від 19.03.2019р. №05-25/222-вих-19 витребувала в ДАБІ у Львівській області документи, на підставі яких, зокрема, ТОВ «Бістро» було видано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 28.09.2018р. №ЛВ 76, а також листом від 11.05.2019р. №05-25-/328-вих-19 витребувала у Новояворівської міської ради інформацію щодо укладення/неукладення з ТОВ «Бістро» договору про пайову участь, сплати/несплати пайового внеску на розвиток інфраструктури міста, Новояворівська міська рада звернулася 27.05.2019р. до ТОВ «Бістро» з пропозицією укласти договір про пайову участь, долучивши відповідний проект договору.

Разом з тим, не зважаючи на те, що встановлені законодавством строки для підписання надісланого проекту договору пройшли, міська рада не вчинила жодних дій на його укладення в судовому порядку, при тому, що як вбачається з листа міської ради №1387/10 від 25.07.2019р. заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури повторно звертався до Новояворівської міської ради з листом від 16.07.2019р. №05-25/433-вх-19щодо укладення/неукладення з ТОВ «Бістро» договору про пайову участь.

Враховуючи вказану бездіяльність міської ради, прокурор листом від 26.09.2019р. повідомив Новояворівську міську раду про те, що ним пред`являтиметься в її інтересах позовна заява про визнання договору про пайову участь укладеним та стягнення пайового внеску в розмірі 39 574,35 грн. Як вбачається з матеріалів справи, саму позовну заяву було подано 07.10.2019р.

Таким чином, незважаючи на те, що Новояворівській міській раді (як органу місцевого самоврядування до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах) було відомо ще в жовтні 2018 року про введення об`єкта реконструкції відповідача в експлуатацію та ненадходження від ТОВ «Бістро» до місцевого бюджету коштів пайової участі, протягом 8-ми місяців нею взагалі не вчинялися ніякі дії на виправлення ситуації. Лише після того, як почалося листування між Новояворівською міською радою та прокуратурою, міська рада в травні 2019 року направила проект договору про сплату пайового внеску, однак, знову ж таки, більше 4 місяців після ухилення відповідача від підписання проекту договору та нагадування прокуратури про необхідність такого підписання, не було вжито відповідних заходів щодо захисту інтересів. Враховуючи те, що прокурором було надано міській раді достатньо часу на виправлення порушення, а також дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» в частині повідомлення міської ради про подання позову, беручи до уваги, що невиконання відповідачем обов`язку щодо укладення договору про пайову участь та несплата пайового внеску в розвиток інфраструктури є наслідком порушення інтересів держави в частині ненадходження коштів до бюджету, тому суд зазначає про наявність підстав для представництва Городоцькою місцевою прокуратурою інтересів держави в особі Новояворівської міської ради у даному випадку.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, стягненню з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури підлягає судовий збір у розмірі 3830,09 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати укладеним між Новояворівською міською радою (81053, Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. Шевченка, 2; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бістро» (81053, Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. 50-річчя УПА, 5; ) договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська, у наступній редакції:

Договір №02/04/19

про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної

та соціальної інфраструктури м. Новояворівська

від « 27» травня 2019р. м. Новояворівськ

Новояворівська міська рада в особі міського голови м. Новояворівська Муравля Василя Івановича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бістро» в особі Цар Даниїли Іванівни, що діє на підставі статуту, з другої сторони, уклали договір про нижчевикладене:

1. Предмет договору

1. Пайова участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська при здійсненні «Реконструкції кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області».

2. Зобов`язання сторін

2.1. Новояворівська міська рада зобов`язується:

2.1.1. Використовувати кошти пайової участі в розвитку інфраструктури, отримані від Замовника виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська.

2.1.2. На вимогу Замовника надати довідку про сплату пайового внеску, а також довідку про будівництво об`єктів інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська за рахунок внесених Замовником коштів пайової участі.

2.2. Замовник зобов`язується:

2.2.1. Взяти пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська.

2.2.2. Сплатити пайовий внесок в порядку встановленим п. 2.2.3. цього договору.

2.2.3. Розмір пайового внеску визначається розрахунком величин пайової участі (внеску) при здійсненні «Реконструкції кафе по вул. 50-річчя УПА, 5 м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області» - додаток 1, що є невід`ємною частиною договору, і сплачується Замовником до здачі об`єкта в експлуатацію.

2.2.4. У випадку прийняття об`єкта в експлуатацію до укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська Замовник сплачує суму пайового внеску та пеню за недотримання терміну сплати пайового внеску протягом трьох робочих днів з дати укладення договору. Розмір пені визначається в порядку встановленим п.п. З.2., 3.3. цього договору та розрахунку пені та індексу інфляції додаток 2.

3. Відповідальність сторін

3.1. Сторони несуть відповідальність за виконання взятих на себе за цим договором зобов`язань у порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України.

3.2. У разі недотримання Замовником строку сплати пайового внеску розмір несплаченої частки пайового внеску замовника коригується на індекс інфляції від дати його розрахунку.

3.3. У випадку недотримання строку перерахування коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на цей період, від суми коштів, що підлягають перерахуванню за кожний день прострочення строку їх перерахування.

4. Інше

4.1. Договір складено в двох примірниках, кожній стороні по одному екземпляру.

4.2. Невід`ємною частиною договору є:

- розрахунок величини пайового внеску (участі) (додаток 1).

- розрахунок пені та індексу інфляції (додаток 2).

5. Юридичні адреси сторін

Новояворівська міська рада м. Новояворівськ, вул. Шевченка, 2 р/р №3701 МФО 899998 ЗКПО 38011710 ГУДКСУ у Львівській області Міський голова ______ В. Муравель М.П.Замовник: ТзОВ «Бістро» 81053, м. Новояворівськ, вул. 50-річчя УПА, буд. 5 Директор ___________ Цар Д.І. М.П.

Додаток №1 до договору про пайову участь №02/04/19

від 27 травня 2019р. і протоколу від 23 травня 2019р.

РОЗРАХУНОК

величини пайової участі (внеску) при здійсненні «Реконструкція кафе вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області»

1. Вартість будівництва згідно зведеного кошторисного розрахунку становить 500,000 тис. грн.

2. Ставка пайового внеску:

6% - загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування для нежитлових будівель.

3. Величина пайового внеску:

500000,00 х 6% = 30000,00 грн.

Голова комісії М. Шиналь

Секретар комісії П. Семеряк

Замовник ТзОВ «Бістро»

Додаток №2 до договору про пайову участь №02/04/19

від « 27» травня 2019р. і протоколу від « 23» травня 2019р.

Розрахунок пені та індексу інфляції

по договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Новояворівська в зв`язку із «Реконструкція кафе вул. 50-річчя УПА, 5 у м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області»

Замовник ТзОВ «Бістро»

Термін сплати згідно договору до 28.09.2018р. (до прийняття об`єкта в експлуатацію)

Сума до оплати згідно договору 30000,00 грн.

З врахуванням індексу інфляції (згідно п. 3.2. розділу 3 договору №02/04/19 від 27.05.2019р.):

Індекс інфляції: жовтень 2018р. - 101,7%; листопад 2018 - 101,4%; грудень 2018 - 100,8%; січень 2019 - 101,0%; лютий 2019 - 100,5%; березень 2019 - 100,9%; квітень 2019 - 101,0%.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
01.10.2018 - 31.10.201830000,001.017510.00
01.11.2018 - 30.11.201830510,001.014427.14
01.12.2018 - 31.12.201830937,141.008247.50
01.01.2019 - 31.01.201931184,641.010311.85
01.02.2019 - 28.02.201931496,491.005157.48
01.03.2019 - 31.03.201931653,971.009284.89
01.04.2019 - 30.04.201931938,861.010319.39

Всього: 2258, 25 грн.

Нарахування пені за протермінування терміну сплати (згідно п. 3.3 розділу 3 договору №02/04/19 від 27.05.2019р.):

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3000028.09.2018 - 25.10.20182818.0000 %0.099 %*828.49
3000026.10.2018 - 13.12.20184918.0000 %0.099 %*1449.86
3000014.12.2018 - 31.01.20194918.0000 %0.099 %*1449.86
3000001.02.2019 - 14.03.20194218.0000 %0.099 %*1242.74
3000015.03.2019 - 25.04.20194218.0000 %0.099 %*1242.74
3000026.04.2019 - 29.05.20193417.5000 %0.096 %*978.08

Всього: 7191,78 грн.

Всього з урахуванням індексу інфляції та нарахування пені: 2258, 25 грн. + 7191,78 грн. = 9450,03 грн.

Сума до оплати: 9450,03 грн.

Заступник міського голови, голова комісії М.Б. Шиналь

Секретар комісії П.П. Семеряк

Замовник: /ТзОВ «Бістро»/

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бістро» (81053, Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. 50-річчя УПА, 5; ) на користь Новояворівської міської ради (81053, Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. Шевченка, 2; ) 30000,00 грн. пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної інфраструктури м. Новояворівська, 7191,78 грн. пені та 2258,25 грн. інфляційних втрат.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бістро» (81053, Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. 50-річчя УПА, 5; ) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, пр. Шевченка, буд. 17/19; ) 3830,09 грн. судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

7. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2020р.

Суддя Р.В. Крупник