СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
07.12.2020 Справа № 922/1158/20
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., суддя Пушай В.І.
позивача не з`явився
відповідача Докашенко Д.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3549 від 15.12.2017, ордер серія ДП №2143/007 від 09.06.2020,
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Громадської спілки Українська ліга авторських та суміжних прав (вх. №2777) про ухвалення додаткової постанови по справі № 922/362/19
за позовом Громадської спілки Українська ліга авторських та суміжних прав, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Ноні Бертоні Груп, м. Харків
про стягнення 208.650,00 грн
24.11.2020 Східним апеляційним господарським судом була зареєстрована заява ГС Українська ліга авторських та суміжних прав, подана в порядку статті 129 ГПК України, в якій позивач зазначає, що останнім було понесено витрати на професійну правничу допомогу, на підставі укладеного з адвокатом договору про надання правової допомоги №01/2020 від 14.01.2020. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» 30.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
27.11.2020 шляхом електронної пошти на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов акт від 24.11.2020 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 30.000,00 грн. Тобто в межах п`ятиденного строку після ухвалення постанови, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 заяву ГС Українська ліга авторських та суміжних прав призначено до розгляду на 07.12.2020.
Представник позивача не скористався наданим процесуальним правом брати участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував.
Розглянувши заяву позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи та поданих доказів вбачається, що 14.01.2020 між Адвокатським об`єднанням «Інтелкрафтс» та Громадською спілкою «Українська ліга авторських суміжних прав» укладено договір №01/2020 про надання професійної правничої допомоги, за умовам якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити йому правову допомогу. За умовами пункту 1.3 договору детальний опис допомоги, що надається у кожному окремому випадку, оформлюється додатками до цього договору. Сума винагороди по кожній судовій або іншій справі, що надається за цим договором, визначається окремо в додатках до цього договору, які підписуються сторонами (п. 4.2 договору).
Наказом АО «Інтелкрафтс» №01/2020 від 14.01.2020 доручено здійснення судового представництва та іншого супроводження за договором про надання правничої допомоги, зокрема, адвокату Молчанову П.В.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Водночас на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі суддів від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 17.08.2020 у справі № 925/1067/19.
При розгляді відповідної заяви та визначенні суми витрат на послуги адвоката, яка підлягає відшкодуванню, суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
Отже, суд враховує, що підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв`язку між сплаченим (або належним до сплати) замовником спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо підготовки процесуальних документів та супроводження судової справи.
Натомість, враховуючи приписи вищенаведених статей чинного законодавства, надана представником позивача копія акту від 24.11.2020 про виконання умов договору №01/2020 від 14.01.2020 не містить деталізації виконаних робіт, визначення часу (робочих годин), витрачених на судовий супровід справи №922/1158/20. Наданий апеляційному суду акт фактично ідентичний за змістом акту приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги від 22.04.2020 за розгляд даної справи в суді першої інстанції, наявного в матеріалах справи (т. 1 а.с. 76-77).
Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідно до умов договору №01/2020 про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2020, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Інтелкрафтс» та Громадською спілкою «Українська ліга авторських суміжних прав» - п. 4.1 загальна сума винагороди за надання професійної правничої допомоги, що надається протягом строку дії до цього договору визначена у додатку до цього договору. Пункт 4.2 сума винагороди по кожній судовій або іншій справі, що надається за цим договором, визначається окремо в додатках до цього договору, які підписуються сторонами.
Жодного документа, який зазначений в умовах договору адвокатом надано не було ані в суд першої інстанції, ані в суд апеляційної інстанції.
Таким чином, сума правничої допомоги, що зазначена Адвокатським об`єднанням «Інтелкрафтс» в акті від 24 листопада 2020 року не містить в собі обгрунтованого детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, зазначений акт не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи вище встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що адвокатом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом апеляційної скарги, та невідворотності їх понесення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції відмовляє «Українська ліга авторських та суміжних прав» у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в сумі 30.000,00 грн в зв`язку із їх необґрунтованістю.
Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.12.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай