РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/15357/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянув у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Гера" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, 40)

про стягнення 29 059,47 грн.

Представники: без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Гера" про стягнення 29 059,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч умовам договору, зареєстрованого за реквізитами №43659019ПУ від 01.02.2019, та здійсненим позивачем коригуванням обсягів закупленої електричної енергії, Товариством з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Гера" не було оплачено заборгованість у розмірі 28 852,32 грн, яка виникла з часткових неоплачених нарахувань за грудень 2019 року та нарахувань за період з січня по серпень 2020 року. Крім того, за прострочення сплати грошового зобов`язання, позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України було нараховано 3% річних у розмірі 124,76 грн та інфляційні втрати у розмірі 82,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/15357/20 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача.

Станом на 22.10.2020 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "адресат відсутній" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. Суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності ЗУ «Про ринок електричної енергії» зобов`язаний в установленому порядку отримати Ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії. Упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» є електропостачальником, що отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429.

Таким чином, з 01.01.2019 ТОВ «КЕП» виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва.

Згідно з п. 8 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції, що діяла до 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання* оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Тобто вказані дії визначені законодавцем як альтернативні і для приєднання до договору достатнім є виконання будь-якої однієї дії з наведеного переліку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Гера» (надалі- споживач, відповідач), яке станом на 01.01.2019 не було відключене від електропостачання, шляхом фактичного споживання електричної енергії, що підтверджується інформацією від ПрАТ«ДТЕК Київські електромережі», приєдналося до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах комерційної пропозиції «Побутова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» (далі - Комерційна пропозиція). Споживачу присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2.1 договору позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору, та повинні передбачати таке: ціни на електроенергію для споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором; споживач має право змінювати постачальника без сплати будь-яких штрафних санкцій на користь такого постачальника у разі дострокового розірвання договору.

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві приєднанні, яка є додатком 1 до договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору (пункт 3.4 спірного правочину).

Згідно з пунктом 5.1 цього правочину відповідач розраховується з позивачем за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 3 до цього правочину.

Пунктом 5.8 угоди визначено, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.

Відповідно до розділу 5 "Термін оплати" Комерційної пропозиції відповідач як побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Договір укладається на строк, зазначений в додатку № 3 до нього та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією (пункт 13.1 договору).

Розділом 10 додаткової угоди № 3 до договору сторони встановили, що даний договір укладається на строк до 30.06.2019 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за 21 календарний день до закінчення терміну його дії жодна із сторін не заявить про припинення його або перегляд його умов.

Обсяги споживання електричної енергії підтверджуються відповідно до даних комерційного обліку, які надавалися оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та п. 9.14 Розділу IX, п. 12.4 Розділу XII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311.

На підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії позивачем сформовано рахунки, зокрема, за розрахункові періоди лютий 2019 р. - серпень 2020 p.: від 06.02.2019 № 43659019/2/1 - на суму 4 445,28 грн, від 06.03.2019 №43659019/3/1 - на суму 1 238,16 грн, від 06.04.2019 № 43659019/4/1 - на суму 1 285,20 грн, від 06.05.2019 № 43659019/5/1 на суму 1 085,28 грн, від 06.06.2019 №43659019/6/1 - на суму 987,84 грн, від 06.07.2019 №43659019/7/1 - на суму 529,20 грн, від 06.08.2019 №43659019/8/1 - на суму 750,96 грн, від 06.09.2019 №43659019/9/1 - на суму 609,84 грн, від 06.10.2019 №43659019/10/1- на суму 606,48 грн, від 06.11.2019 № 43659019/11/1 - на суму 714,00 грн, від 06.12.2019 № 43659019/12/1 на суму 2 916,48 грн, від 06.01.2020 № 43659019/1/1 - на суму 641,76 грн, від 06.02.2020 № 43659019/2/1 - на суму 1 673,28 грн, від 06.03.2020 № 43659019/3/1 - на суму 17 880,24 грн, від 06.04.2020 № 43659019/4/1 - на суму 781,20 грн, від 06.05.2020 № 43659019/5/1 - на суму 441,84 грн, від 06.06.2020 № 43659019/6/1 - на суму 808,08 грн, від 06.07.2020 № 43659019/7/1 - на суму 3 573,36 грн, від 06.08.2020 № 43659019/8/1 - на суму 777,84 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що обсяги споживання за січень 2019 року окремих споживачів, в тому числі і відповідача, було помилково віднесено до обсягів постачальника «останньої надії» (ДПЗД «Укрінтеренерго»). У зв`язку з цим за результати листування ТОВ "Київські енергетичні послуги" з оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (листи від 27.02.2019 №25/4/7/3/3000, від 28.02.2019 №01/3-1264, від 06.03.2019 №25/4/7/23/3063 та від 20.03.2019 №01/3/06-1695) ініційовано питання необхідності коригування фактичних обсягів купівлі-продажу за січень 2019, з урахуванням спожитої відповідними споживачами електричної енергії та виключення клієнтів з переліку споживачів постачальника «останньої надії» шляхом направлення звернень до ДПЗД «Укрінтеренерго» та ДП «Енергоринок».

Враховуючи зазначене, відповідно до протоколу позачергових зборів Ради Оптового ринку електричної енергії від 26,27.06.2019 № 16 (протокол затверджений постановою НКРЕКП від 27.06.2019 №1306) (далі - Протокол) погоджено та затверджено величини коригування фактичних обсягів та вартостей купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії за січень 2019 року. Величини коригування зазначені в додатку 2 до Протоколу.

Після остаточного вирішення питання щодо коригування купованої електричної енергії, у липні 2019 року відповідачу було здійснено нарахування за обсяги споживання електричної енергії за січень 2019 та сформовано рахунок №43659019/7/1кор1/1 від 06.07.2019 року на суму 3 344,88 грн.

Крім того, рахунком від 21.05.2019 №43659019/5/1кор1/1 було здійснено нарахування за лютий 2019 року, що скоригований у сторону зменшення на суму 1 891,68 грн.

За доводами позивача, відповідач всупереч умовам вищенаведеної угоди не в повному обсязі виконав свої зобов`язання в частині оплати вартості використаної (купованої) електричної енергії за період з 01.02.2019 - 31.08.2020, оплативши лише 14 347,20 грн, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості перед позивачем у розмірі 28 852,32 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Згідно зі статтею 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника. Показники якості енергії узгоджуються сторонами на підставі національних стандартів або технічних умов шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов`язком для сторін договору. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Основним обліковим періодом енергопостачання є декада, з коригуванням обсягів протягом доби. Сторони можуть погоджувати постачання енергії протягом доби за годинами, а також час і тривалість максимальних та мінімальних навантажень. Кількість енергії, недоодержаної у попередні періоди з вини енергопостачальника, підлягає поповненню на вимогу абонента. Якщо енергію не вибрано абонентом або недоодержано ним для обігрівання у зв`язку зі сприятливими погодними умовами, поповнення недоодержаної енергії здійснюється за погодженням сторін. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів. У разі якщо абонент має власне енергоджерело і відпускає енергію в мережі енергопостачальника, допускаються розрахунки за сальдо взаємно одержаної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що в період з січня 2019 по серпень 2020 відповідачу було нараховано з урахуванням коригувань фактичний обсяг поставленої/спожитої електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 та виставлені відповідні рахунки за вищевказаний період для оплати на загальну суму 43 199,52 грн.

Відповідно до статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що відповідач як побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на виконання своїх зобов`язань щодо розрахунку за використану електричну енергію здійснив лише часткову оплату на суму 14 347,20 грн. Інша частина спожитої електричної енергії у розмірі 28 852,32 грн залишена відповідачем без оплати.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язання, як і доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 28 852,32 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також до стягнення з відповідача нараховано 3% річних у розмірі 124,76 грн та інфляційні нарахування у розмірі 82,39 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, не спростований відповідачем, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що вимога про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Гера" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, 40, ідентифікаційний код 40523441) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31, ідентифікаційний код 41916045) заборгованість у розмірі 28 852 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 32 коп., 3% річних у розмірі 124 (сто двадцять чотири) грн 76 коп., інфляційні втрати у розмірі 82 (вісімдесят дві) грн 39 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.12.2020

Суддя Л. Г. Пукшин