ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.12.2020 Справа № 914/2649/19
Господарський суд Львівської області у складі
Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Толочко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:
за позовом: Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон", Львівська область, м.Львів;
до Відповідача: Акціонерного товариства "Кредобанк", Львівська область, м.Львів;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", м.Київ;
про: визнання недійсним Кредитного договору від 05.02.2007р. №28 (нова редакція від 30.04.2009р.).
Позивача: Шокало В.С. - представник, адвокат (ордер від 15.12.2019р. серія ВС №1015005);
Відповідача: не з`явився;
Третьої особи: Лойфер А.О. - представник (довіреність від 15.10.2019р. №474).
17.12.2019р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" від 16.12.2019р. №83/12 (вх. №2674) за позовом Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" до Акціонерного товариства "Кредобанк" про визнання недійсним Кредитного договору від 05.02.2007р. №28 (нова редакція від 30.04.2009р.).
Підставами позовних вимог Позивач зазначає несправедливість та невідповідність принципу сумлінності умов Кредитного договору від 05.02.2007р. №28, що мало наслідком дисбаланс договірних відносин на погіршення становища суб`єкта господарювання, а також введення Відповідачем Позивача в оману при укладенні вказаного Договору.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.12.2019р. у даній справі суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 21.01.2020р.
З підстав тимчасової непрацездатності головуючого судді Фартушка Т.Б. судове засідання 21.01.2020р. не відбулось.
Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2020р. у даній справі судом постановлено судове засідання призначити на 20.02.2020р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.02.2020р. у даній справі суд постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 06.02.2020р. вих. №1094289/1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №8159/20 від 14.02.2020р.) відхилити.
Ухвалою суду від 20.02.2020р. у даній справі судом постановлено заяву Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" від 20.02.2020р. вх. №8982/20 про поновлення пропущеного процесуального строку задоволити; поновити Малому приватному підприємству виробничо-комерційній фірмі "Гелікон" пропущений процесуальний строк на подання відповіді на відзив по 17.01.2020р.
Ухвалою від 20.02.2020р. у даній справі судом постановлено заяву Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" від 20.02.2020р. вх. №462/20 про зміну підстав позову прийняти; подальший розгляд справи здійснювати з врахуванням заяви Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" від 20.02.2020р. вх. №462/20 про зміну підстав позову.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.02.2020р. у даній справі суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче судове засідання призначити на 11:00год. 11.03.2020р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.
Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.02.2020р. у даній справі суд постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 19.02.2020р. вих. 1094289 (вх. №8976/20 від 19.02.2020р.) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відхилити.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.03.2020р. у даній справі суд постановив підготовче судове засідання призначити на 23.03.2020р.
Судове засідання 23.03.2020р. не відбулось з причин перебування головуючого судді Фартушка Т.Б. у відпустці.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.04.2020р. у даній справі судом постановлено призначити підготовче судове засідання на 28.04.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.04.2020р. у даній справі суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 05.05.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою; надати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" Лойфер Анастасії Олегівні можливість участі в судовому засіданні у справі №914/2649/19, яке призначене на 05.05.2020р. о 14:30год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Супровідним листом від 04.06.2020р. вих. №914/2649/19/1/20 матеріали справи 3914/2649/19 надіслано до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою від 28.05.2020р. у даній справі.
З метою виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020р. у даній справі листом від 25.06.2020р. вих. №914/2649/19/2/20 Господарський суд Львівської області витребовував від Львівського НДІСЕ матеріали вказаної справи.
Супровідним листом від 03.07.2020р. вих. №3022/09-20 (зареєстровано судом 06.07.2020р. за вх. №466) Львівським НДІСЕ повернуто матеріали справи №914/2649/19 до Господарського суду Львівської області.
Супровідним листом від 07.07.2020р. вих. №914/2649/19/4/20 Господарський суд Львівської області надіслав до Львівського НДІСЕ матеріали справи №914/2649/19 для проведення судової експертизи.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" №1094289 від 12.06.2020р. задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.05.2020р. у справі №914/2649/19 скасовано в частині задоволення клопотання МПП ВКФ "Гелікон" від 19.02.2020р. вих. №31-02 про призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження у справі. В решті ухвалу суду залишено без змін; справу №914/2649/19 направлено в Господарський суд Львівської області для продовження розгляду справи по суті.
Листом від 22.07.2020р. вих. №914/2649/19/5/20 Господарський суд Львівської області витребував від Львівського НДІСЕ матеріали справи №914/2649/19.
Супровідним листом від 31.07.2020р. Львівським НДІСЕ надіслано матеріали справи №914/2649/19 до Господарського суду Львівської області.
В період з 03.08.2020р. по 28.08.2020р. головуючий суддя Фартушок Т.Б. перебував у відпустці.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.09.2020р. у даній справі судом постановлено поновити провадження у справі; призначити підготовче засідання на 15.09.2020р.; Учасникам справи: надати суду письмове пояснення з урахуванням постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2020р. у справі №914/2649/19; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.
Судове засідання 15.09.2020р. не відбулось з причин тимчасової втрати працездатності головуючого судді Фартушка Т.Б.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020р. у даній справі судом постановлено призначити підготовче судове засідання на 13.10.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.11.2020р. у даній справі суд ухвалив в позові відмовити повністю; призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених Позивачем та Третьою особою судових витрат у справі на 03.12.2020р. о 12:30год.; встановити Малому приватному підприємству виробничо-комерційній фірмі "Гелікон" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" п`ятиденний строк на подання суду та іншим Учасникам справи доказів понесених судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2020р. у даній справі судом постановлено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 20.11.2020р. вих.№1094289 (вх.№3050/20 від 24.11.2020р.) про проведення судового засідання з розгляду заяви, яке призначене на 03.12.2020р. о 12:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеозв`язку EASYCON задоволити; надати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" Лойфер Анастасії Олегівні можливість участі в судовому засіданні у справі №914/2649/19, яке призначене на 03.12.2020р. о 12:30год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Процесуальні права та обов`язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Позивача і Третьої особи в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання про роз`яснення прав та обов`язків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з`явився, в судовому засіданні надав усні пояснення, 01.12.2020р. за вх. №3116/20 подав Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від 27.11.2020р. вих. №110-11, у якому заперечує обґрунтованість та фактичність понесених Третьою особою судових витрат, зазначає, що вказана сума судових витрат є неспівмірною та необґрунтованою. З вказаних підстав Позивач просить суд зменшити розмір витрат Третьої особи на професійну правничу допомогу до 10000грн., а фактичних витрат до 1492грн. Вказане клопотання оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Представник Третьої особи в судове засідання з`явилась, в судовому засіданні надала усні пояснення, 24.11.2020р. за вх. №3050/20 подала до суду Заяву від 20.11.2020р. вих. №1094289 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить суд прийняти та розглянути заяву, ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат і стягнути з МПП ВКФ «Гелікон» (ідентифікаційний код: 13840859; місцезнаходження: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, 230) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ідентифікаційний код: 37356981; місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва. 7) 20000грн. в тому числі 3333,33грн ПДВ. витрат на професійну правничу допомогу та 3108грн фактичних витрат. Вказану заяву оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Також, 24.11.2020р. Третьою особою на електронну адресу суду за вх. №34747/20 надіслано копію Додатку до Договору про надання правової допомоги від 01.11.2018р. №07/2018. Вказаний додаток оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Окрім того, 02.12.2020р. за вх. №34645/20 Третьою особою надіслано на електронну адресу суду Заперечення проти клопотання про зменшення витрат на професійну допомогу від 02.12.2020р. вих. №1094289, у яких спростовує доводи Позивача щодо відшкодування лише тих витрат, які фактично понесені Третьою особою, зазначає, що доводи Позивача про зменшення розміру судових витрат Третьої особи не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях. Щодо доводів Позивача про безпідставність фактичних витрат зазначає, що такі передбачені Договором, а відтак, є обґрунтованими. З врахуванням наведеного Третя особа просить суд відмовити Позивачу в задоволенні клопотання про зменшення розміру судових витрат та задоволити Заяву Третьої особи про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у повному обсязі. Вказане Заперечення оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

27.11.2020р. за вх. №34013/20 Третьою особою на електронну адресу суду надіслано Заяву від 26.11.2020р. вих. №11094289 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у якій просить суд надати представнику Третьої особи Лойфер А.О. можливість участі в судовому засіданні, яке призначено на 03.12.2020р. о 12:30год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Щодо вказаної заяви суд зазначає, що аналогічне за змістом клопотання було викладено в Заяві від 20.11.2020р. вих.№1094289 (вх.№3050/20 від 24.11.2020р.) та вже було предметом розгляду судом.

Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2020р. у даній справі судом постановлено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 20.11.2020р. вих.№1094289 (вх.№3050/20 від 24.11.2020р.) про проведення судового засідання з розгляду заяви, яке призначене на 03.12.2020р. о 12:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеозв`язку EASYCON задоволити; надати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" Лойфер Анастасії Олегівні можливість участі в судовому засіданні у справі №914/2649/19, яке призначене на 03.12.2020р. о 12:30год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З врахуванням наведеного суд долучає до матеріалів справи Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 26.11.2020р. вих. №11094289 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 19.11.2020р. у даній справі суд ухвалив в позові відмовити повністю; призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених Позивачем та Третьою особою судових витрат у справі на 03.12.2020р. о 12:30год.; встановити Малому приватному підприємству виробничо-комерційній фірмі "Гелікон" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" п`ятиденний стр0ок на подання суду та іншим Учасникам справи доказів понесених судових витрат.

Вказаним рішенням встановлено, що в судовому засіданні 19.11.2020р. представники Позивача та Третьої особи зазначили про те, що докази в підтвердження остаточного розміру понесених ними судових витрат у справі будуть подані в порядку, визначеному ч.8 ст.129 ГПК України.

24.11.2020р. за вх. №3050/20 Третьою особою подано до суду Заяву від 20.11.2020р. вих. №1094289 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить суд прийняти та розглянути заяву, ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат і стягнути з МПП ВКФ «Гелікон» (ідентифікаційний код: 13840859; місцезнаходження: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, 230) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ідентифікаційний код: 37356981; місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва. 7) 20000грн. в тому числі 3333,33грн ПДВ. витрат на професійну правничу допомогу та 3108грн фактичних витрат. Вказану заяву оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування викладених в заяві доводів Третя особа зазначає, що для надання професійної правничої допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до Адвокатського об`єднання «СмартЛекс», про що укладено Договір про надання правової допомоги від 01.11.2018р. №07/2018 (надалі - Договір) та Додаток до вказаного Договору від 27.12.2019р. У справі №914/2649/19 інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» представляли адвокати Лойфер А.О. та Лойфер А.Е.

Згідно п.1.1. Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується за плату надавати Клієнту (іншим особам, в інтересах яких діє Клієнт) правову допомогу (далі - Правова допомога) в порядку та на умовах, що визначені Договором.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що правова допомога за цим Договором полягає у наданні Клієнту (іншим особам, в інтересах яких діє Клієнт) правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовому супроводі діяльності Клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє Клієнт), складанні документів правового характеру з метою представництва інтересів Клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє Клієнт) у відносинах з фізичними та юридичними особами, в тому числі щодо стягнення заборгованості з фізичних і юридичних осіб: боржників у зобов`язаннях, поручителів, майнових поручителів, заставодавців, іпотекодавців, тощо (далі - Боржники), до яких у Клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє Клієнт) існують права вимоги відповідно до динного законодавства України.

Відповідно до п.2.2. Договору правова допомога за цим Договором надається на стадіях претензійного (позасудового) стягнення, судового провадження (перша, апеляційна, касаційна інстанції), примусового виконання судових рішень та інших виконавчих документів, у процедурі банкрутства (розпорядження майном, санація, ліквідація). За умов, коли це є необхідним для належного представництва інтересів Клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє Клієнт), Правова допомога за цим Договором може надаватись у кримінальному провадженні, в ході оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів владних повноважень.

Перелік справ (заборгованостей), відносно яких Адвокатське об`єднання надає Клієнту (іншим особам, в інтересах яких діє Клієнт) Правову допомогу за цим Договором, визначається в додатках до цього Договору (або актах приймання-передання реєстру боржників), які підписуються Сторонами (п.2.3. Договору).

Пунктом 3.1. Договору Сторонами передбачено, що правова допомога за цим Договором надається за плату (далі - Гонорар).

Згідно п.3.2. Договору розмір Гонорару обчислюється з урахуванням складності правового питання та/або справи (провадження), витраченого часу на надання Правої допомоги, інших істотних обставин та узгоджується Сторонами у в додатках або додаткових угодах до цього Договору.

Відповідно до п.п.3.3., 3.4. Договору строки та періодичність оплати Гонорару узгоджується Сторонами у в додатках або додаткових угодах до цього Договору. Оплата Гонорару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Адвокатського об`єднання. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Адвокатського об`єднання.

Пунктом 3.5. Договору Сторонами передбачено, що фактичні витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням у зв`язку з наданням Правової допомоги за цим Договором (в тому числі, але не обмежуючись: витрати на відрядження: оплата послуг спеціалістів (нотаріусів, суб`єктів оціночної діяльності, аудиторів, перекладачів); оплата поштових та кур`єрських послуг; оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт; витрати на отримання в інтересах Клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє Клієнт) довідок, витягів, виписок тощо; оплата державного мита, судового збору та інших зборів), підлягають відшкодуванню Клієнтом,

Згідно п.3.6. Договору підставою для відшкодування фактичних витрат є Звіт, до якого долучаються документи, що підтверджують розмір фактичних витрат.

Відшкодування фактичних витрат здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Адвокатського об`єднання протягом п`яти днів з дати погодження Звіту, проте в будь-якому разі - не пізніше чотирнадцяти днів з дати його отримання. Датою відшкодування фактичних витрат вважається дата зарахування коштів на рахунок Адвокатського об`єднання (п.3.7. Договору).

Відповідно до п.п.9.1., 9.2. Договору Договір набуває чинності з 01.11.2018р. і діє до 01.11.2019р. включно, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. У разі, якщо за два місяця до дати припинення дії цього Договору, яка вказана в п. 10.1. цього Договору, жодна із Сторін не повідомить письмово іншу Сторону про припинення дії цього Договору, цей Договір вважається продовженим на шість місяців (без обмеження кількості таких пролонгацій).

Додатком до Договору від 27.12.2019р. б/н Сторонами погоджено, що (п.1 Додатку) відповідно до п.2.3. Договору розмір гонорару за надання Правової допомоги з питань, які зазначені в п.1 .Додатку, обчислюється залежно від обсягу наданої Правової допомоги на підставі наступних ставок:

Представництво інтересів Клієнта у справі №914/2649/19 в суді першої інстанції, що включає: правовий аналіз наданих документів та інших вихідних даних щодо предмета спору; аналіз та підбірку практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду з аналогічних спорів; підготовку процесуальних та інших документів правового характеру; участь в судових засіданнях тощо в розмірі 20000грн., в тому числі 3333,33грн. ПДВ; Представництво інтересів Клієнта у справі №914/2649/19 в суді апеляційної інстанції в ході апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, що включає: підготовку процесуальних та інших документів правового характеру; участь в судових засіданнях тощо в розмірі 15000грн., в тому числі 2500грн. ПДВ; Представництво інтересів Клієнта у справі №914/2649/19 в суді касаційної інстанції в ході касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду та постанову суду апеляційної інстанції, що включає: підготовку процесуальних та інших документів правового характеру; участь в судових засіданнях тощо в розмірі 10000грн., в тому числі 1666,67грн. ПДВ.

Відповідно до п.4. Додатку фактичні витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням у зв`язку із наданням Правової допомоги з питань, які визначені в п.1. Додатку (в тому числі, але не обмежуючись: витрати на відрядження (витрати на транспортне сполучення, витрати на оренду житла/оплату готельних послуг); оплата послуг спеціалістів (нотаріусів, суб`єктів оціночної діяльності, аудиторів, перекладачів); оплата поштових та кур`єрських послуг; оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт; витрати на отримання в інтересах Клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє Клієнт) довідок, витягів, виписок тощо; оплата державного мита, судового збору та інших зборів), підлягають відшкодуванню Клієнтом.

Пунктом 5 Додатку Сторони узгодили, що фактичні витрати на відрядження для участі у судовому засіданні суду, який знаходиться поза адміністративно-територіальними межами м.Києва, визначаються Сторонами обґрунтованими та доцільними з урахуванням наступного:

- витрати на оренду житла/оплату готельних послуг не перевищують 1500грн., в тому числі 250грн. ПДВ на добу. Сторони визначили, що витрати на оренду житла/оплату готельних послуг є обґрунтованими у разі, коли відстань між м.Києвом та місцем розташування суду перевищує 200км. Фактичний розмір витрат підтверджується копіями відповідних документів (рахунка на оплату, акту виконаних робіт/наданих послуг тощо);

- витрати на транспортне сполучення будь-яким видом транспорту не перевищують 2500грн., в тому числі 416,67грн. ПДВ в один бік. Фактичний розмір витрат підтверджується копіями відповідних документів (зокрема квитків, посадочних документів тощо).

Оплата Гонорару та відшкодування Фактичних витрат здійснюється на підставі рахунка, який Адвокатське об`єднання складає відповідно до Детального опису наданої правової допомоги (Звіту) та/або Акту приймання-передання наданої правової допомоги та надає Клієнту, протягом п`ятнадцяти днів з дня його отримання Клієнтом. Періодичність виставлення рахунка визначається Адвокатським об`єднанням.

Актом приймання-передавання наданої правової допомоги від 20.11.2020р. до Договору Адвокатське об`єднання передало, а Третя особа прийняла послуги професійної правової допомоги в ході представництва інтересів Клієнта у справі №914/2649/19 в суді першої інстанції, зокрема:

1. Підготовка заяви від 28.12.2019р. вих. №1094289 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

2. Правовий аналіз наданих документів (копії позовної заяви МПП ВКФ «Гелікон» від 16.12.2019р. №83-12 про визнання недійсним кредитного договору №28 від 05.02.2007р. (нова редакція від 30.04.2009р.) із додатками; копії відзиву АТ «Кредобанк» від 26.12.2019р. вих. №Іг19І із додатками; копії відповіді на відзив МПП ВКФ «Гелікон» від 17.01.2020р. №09-01 із додатками; копії заперечення АТ «Кредобанк» від 22.01.2020р. вих. №Іг020І із додатками) та інших вихідних даних щодо предмету спору.

3. Підготовка пояснень третьої особи по суті спору від 06.02.2020р. вих. №1094289.

4. Підготовка клопотання від 06.02.2020р. вих. №1094289/1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

5. Підготовка клопотання від 19.02.2020р. вих. №1094289.

6. Підготовка заперечень від 02.03.2020р. вих. №1094289 проти клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

7. Підготовка заперечень від 02.03.2020р. вих. №1094289/1 проти клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

8. Підготовка клопотання від 03.03.2020р. вих. №1094289.

9. Підготовка клопотання від 18.03.2020р. вих. №1094289 про відкладення підготовчого засідання.

10. Підготовка заяви від 20.03.2020р. вих. №1094289.

11. Підготовка клопотання від 17.04.2020р. вих. №1094289 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12. Підготовка заяви від 22.04.2020р. вих. №1094289 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

13. Участь у судовому засіданні господарського суду Львівської області 28.04.2020р. в режимі відеоконференції.

14. Підготовка пояснень щодо відповіді на відзив від 04.05.2020р. вих. №1094289.

15. Підготовка додаткових заперечень від 04.05.2020р. вих. №1094289/1 проти клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

16. Підготовка додаткових заперечень від 04.05.2020р. вих. №1094289/2 проти клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

17. Участь у судовому засіданні господарського суду Львівської області 05.05.2020р. в режимі відеоконференції.

18. Підготовка додаткових пояснень від 08.05.2020р. вих. №1094289.

19. Підготовка клопотання від 08.05.2020р. вих. №1094289/1.

20. Підготовка заяви від 21.05.2020р. вих. №1094289 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

21. Участь у судовому засіданні господарського суду Львівської області 28.05.2020р. в режимі відеоконференції.

22. Підготовка заяви від 07.09.2020р. вих. №1094289 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23. Участь у судовому засіданні господарського суду Львівської області 13.10.2020р.

24. Участь у судовому засіданні господарського суду Львівської області 05.11.2020р. в режимі відеоконференції.

25. Участь у судовому засіданні господарського суду Львівської області 19.11.2020р. в режимі відеоконференції.

Пунктом 2 вказаного Акта встановлено, що Гонорар за надану Правову допомогу становить 20 000,00 гри. в т.ч. З 333,33 гри ПДВ.

Згідно п.3 Акта приймання-передавання наданої правової допомоги від 20.11.2020р. до Договору фактичні витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням у зв`язку з наданням Правової допомоги, становлять 3108грн та обумовлені витратами на транспортне сполучення Київ- Львів-Київ для участі в судовому засіданні господарського суду Львівської області 13.10.2020р.

Вказаний Договір, Додаток до нього та Акт підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб - Сторін Договору.

В підтвердження факту понесених фактичних витрат Третя особа долучає копію електронних авіаквитків (маршрут/квитанція) від 30.09.2020р. на 11.10.2020р. сполученням Київ-Львів (номер бронювання 7W/B00YP1) вартістю 1616грн. та на 14.10.2020р. сполученням Львів-Київ (номер бронювання PS/UMZHEY) вартістю 1492грн. та Платіжного доручення від 30.09.2020р. №628 про оплату 6215грн. Призначення платежу: «Сплата за авіабітет згідно рах №Т-300920/UMPAGC, UMZHEY від 30.09.2020 року Без ПДВ».

01.12.2020р. за вх. №3116/20 Позивачем подано до суду Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від 27.11.2020р. вих. №110-11, у якому заперечує обґрунтованість та фактичність понесених Третьою особою судових витрат, зазначає, що вказана сума судових витрат є неспівмірною та необґрунтованою. З вказаних підстав Позивач просить суд зменшити розмір витрат Третьої особи на професійну правничу допомогу до 10000грн., а фактичних витрат до 1492грн.

В обґрунтування викладених доводів Позивач покликається на те, що дослідивши опис наданих послуг, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, вважаємо, що сума гонорару у розмірі 20000грн. є неспівмірною та необґрунтованою.

Щодо фактичних витрат Третьої особи Позивач зазначає, що на сторінці 3 заяви щодо розподілу судових витрат представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору вказує, що для надання правової допомоги за Договором №07/2018 від 01.11.2018 року та представництва інтересів третьої особи у справі №914/2649/19 були понесені фактичні витрати на суму 3108грн. які обумовлені витратами на транспортне сполучення Київ-Львів-Київ для участі у судовому засіданні господарського суду Львівської області 13.10.2020 року.

До заяви було долучено електронний квиток номер бронювання А044977, електронний квиток номер бронювання UMZHEY, а також копію платіжного доручення №628 від 30.09.2020 року.

В платіжному дорученні у графі «Призначення платежу» вказано: «Сплата за авіабілет згідно pax. №T-300920/UMPAGC, UMZHEY від 30.09.2020 року без ПДВ».

Позивач звертає увагу суду на те, що додане до заяви платіжне доручення підтверджує оплату за електронний квиток номер бронювання UMZHEY. однак не підтверджує оплати за електронний квиток номер бронювання А044977. З врахуванням наведеного, на думку Позивача, не підлягає стягненню з Позивача фактичних витрат за авіаквиток А044977 на суму 1616грн., оскільки оплата за такий не була підтверджена платіжним дорученням.

При цьому, Позивач зазначає, що судове засідання було призначено на 13.10.2020 року, а згідно авіаквитків представник прибув до Львова 11.10.2020р. та відбув 14.10.2020р., що дає підстави вважати про відвідування міста Львова, зокрема в інших цілях та участь в інших судових засіданнях, за компенсацію витрат на які позивач не зобов`язаний нести. Відтак, на думку Позивача, витрати не були необхідними, адже авіапереліт є найдорожчою послугою з усіх можливих для прибуття у судове засідання, представник відповідача міг скористатись іншим видом транспорту. При розгляді цього питання необхідно дотримуватись правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.11.2018р. у справі №910/23210/17, в якій зазначено що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

02.12.2020р. за вх. №34645/20 Третьою особою надіслано на електронну адресу суду Заперечення проти клопотання про зменшення витрат на професійну допомогу від 02.12.2020р. вих. №1094289, у яких спростовує доводи Позивача щодо відшкодування лише тих витрат, які фактично понесені Третьою особою, зазначає, що доводи Позивача про зменшення розміру судових витрат Третьої особи не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Щодо доводів Позивача про безпідставність фактичних витрат зазначає, що такі передбачені Договором, а відтак, є обґрунтованими, а відтак, підлягають розподілу між Учасниками справи.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Відповідно до ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Приписами ч.1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 ГПК України).

У відповідності до ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.п.6, 9 ст.1 Закону).

Згідно ст.19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно п.28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017р.) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно правової позиції, викладеної, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2018р. у справі №904/8308/17 та від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, розмір судових витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а суд повинен оцінити рівень адвокатських витрат, що були присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично і чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною чи її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018р. у справі №910/23210/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

При цьому суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16, що на підтвердження факту понесення судових витрат та їх розміру суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

Також судом враховано позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену в постановах від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 та від 18.12.2019р. у справі №910/13731/18, відповідно до якої, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2019р. у справі №922/902/19, від 12.12.2019р. у справі №922/1897/18 та від 20.12.2019р. у справі №903/125/19.

При цьому суд зазначає, що згідно ч.5 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічну правову позицію викладено зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц та у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

Як вказує Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України.

Зокрема відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція підтримана та застосована у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2019р. у справі №905/1795/18.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.221 ГПК України у випадку, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог; у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З врахуванням вищенаведеного, заслухавши пояснення представників Позивача та Третьої особи, оцінивши подані Третьою особою докази у підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в сукупності із наведеними Позивачем запереченнями щодо судових витрат Третьої особи на оплату послуг професійної правничої допомоги з підстав їх необґрунтованості та неспівмірності та запереченнями Третьої особи проти зменшення розміру таких витрат суд зазначає, що подані Третьою особою в обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу докази в своїй сукупності підтверджують дійсність, необхідність та розумність таких витрат для забезпечення належного захисту прав Третьої особи під час розгляду справи №914/2649/19 Господарським судом Львівської області.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Позивачем не подано жодних доказів в спростування обставин дійсності, необхідності та розумності понесених Третьою особою судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.

Відтак, сума документально підтверджених понесених Позивачем судових витрат у справі на оплату послуг професійної правничої допомоги становить 20000грн.

В той же час, суд вважає слушними доводи Позивача щодо недоведеності Третьою особою факту оплати електронного квитка від 30.09.2020р. номер бронювання А044977, оскільки, згідно поданої Третьою особою копії Платіжного доручення від 30.09.2020р. №628, оплата проводилась за авіаквитки згідно pax. №T-300920/UMPAGC, UMZHEY від 30.09.2020 року.

З врахуванням наведеного суд зазначає про безпідставність та необґрунтованість включення до складу фактичних витрат Третьої особи вартості електронного авіаквитка (маршрут/квитанція) від 30.09.2020р. на 11.10.2020р. сполученням Київ-Львів (номер бронювання 7W/B00YP1) вартістю 1616грн., оскільки поданими Третьою особою доказами не підтверджується обставина його сплати.

Окрім того, суд враховує та бере до уваги доводи Позивача щодо того, що витрати Третьої особи на оплату авіаквитків не були необхідними, адже авіапереліт є найдорожчою послугою з усіх можливих для прибуття у судове засідання, представник відповідача міг скористатись іншим видом транспорту.

При цьому, суд відхиляє за безпідставністю та необґрунтованістю доводи Позивача про прибуття представника Третьої особи до м.Львова завчасно, зокрема в інших цілях та участь в інших судових засіданнях, оскільки такі не підтверджені належними доказами у справі.

Суд також зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій ухвалі від 21.07.2020р. у справі № 915/1654/19.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.25 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 27 грудня 2006 року № 1196, перевезення пасажирів здійснюється між усіма залізничними станціями, відкритими для посадки, висадки пасажирів, за розкладом руху пасажирських поїздів, у категоріях вагонів: а) 1, 2, 3 класів - з відкритими та закритими купе з місцями для сидіння; б) загальні сидячі - з відкритими купе з місцями для сидіння; в) плацкартні - з відкритими купе з місцями для лежання; г) купейні - з окремими чотиримісними купе з місцями для лежання; ґ) м`які - з окремими двомісними "СВ" та тримісними купе з місцями для лежання. Залежно від внутрішнього облаштування та конструкції зазначені вагони можуть визначатись як вагони підвищеного комфорту, економ-класу або фірмові з рівнем сервісного обслуговування класу "комфорт", "стандарт" та "економ" тощо.

Відтак, вартість проїзду залізничним транспортом на загальних підставах відшкодовується у разі проїзду у вагонах поїздів віднесених до 2, 3 класів, загальних, сидячих, плацкартних та купейних вагонах. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у додатковій постанові від 04.08.2020р. у справі №723/1964/14-а, у рішенні від 02.09.2019р. у справі №520/3939/19, у постанові від 01.08.2018р. у справі №524/6442/16-а.

З врахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду щодо можливості відшкодування фактичних витрат на переїзд в розмірі переїзду у вагонах поїздів віднесених до 2, 3 класів, загальних, сидячих, плацкартних та купейних вагонах суд зазначає, що Третьою особою не обґрунтовано понесення витрат на участь у справі представника з використанням авіатранспорту, в тому числі з врахуванням неминучості саме таких витрат (авіа перельоти), критеріїв необхідності, розумності та виправданості.

При цьому суд зазначає, що представником Третьої особи не наведено доводів, як і не подано доказів в обґрунтування вартості переїзду у вагонах поїздів віднесених до 2, 3 класів, загальних, сидячих, плацкартних та купейних вагонах на час проведення судового засідання, в якому представник Третьої особи брав участь особисто. Суд також бере до уваги, що представництво Третьої особи забезпечується адвокатом, який мав змогу скористатись правом отримати необхідну інформацію (щодо вартості квитків пасажирських залізничних перевезень, розміру інших виправданих та неминучих витрат на переїзд) у порядку та строки згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» чи звернутись до суду в порядку ст.81 ГПК України; суд ж, з врахуванням принципів змагальності та рівності учасників справи перед судом, позбавлений права отримувати таку інформацію за власною ініціативою.

З врахуванням наведеного суд зазначає, що фактичні витрати Третьої особи на оплату електронного авіаквитка (маршрут/квитанція) від 30.09.2020р. на 11.10.2020р. сполученням Київ-Львів (номер бронювання 7W/B00YP1) вартістю 1616грн. є непідтвердженими належними засобами доказування у справі, а фактичні витрати на оплату електронного авіаквитка (маршрут/квитанція) від 30.09.2020р. на 14.10.2020р. сполученням Львів-Київ (номер бронювання PS/UMZHEY) вартістю 1492грн. не відповідають критеріям необхідності, розумності та виправданості, не обґрунтовано їх неминучості, як і не доведено розміру витрат на переїзд, який був б розумним та виправданим.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Приписами ч.13 ст.129 ГПК України встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Враховуючи вищенаведене, зокрема викладені в мотивувальній частині рішення Господарського суду Львівської області від 19.11.2020р. у даній справі висновки суду щодо розподілу судових витрат в частині витрат Позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви до суду з врахуванням результату вирішення спору, відмову в позові, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив доведеність понесення Третьою особою витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 20000грн., недоведеність витрат Третьої особи Третьої особи на оплату електронного авіаквитка (маршрут/квитанція) від 30.09.2020р. на 11.10.2020р. сполученням Київ-Львів (номер бронювання 7W/B00YP1) вартістю 1616грн. та невідповідності критеріям необхідності, розумності та виправданості, не доведенням неминучості фактичних витрат Третьої особи на оплату електронного авіаквитка (маршрут/квитанція) від 30.09.2020р. на 14.10.2020р. сполученням Львів-Київ (номер бронювання PS/UMZHEY) вартістю 1492грн.

Таким чином, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 20.11.2020р. вих. №1094289 (вх. №3050/20 від 24.11.2020р.) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат слід задоволити частково, стягнути з Позивача на користь Третьої особи 20000грн. судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги, в решті доводів заяву відхилити, понесені Третьою особою фактичні витрати в розмірі 3108грн. залишити за Третьою особою.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.9, п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76-79, 80, 81, 86, 120, 121, 123, 124, 126, 128, 129, 202, 216, 221, 222, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 20.11.2020р. вих. №1094289 (вх. №3050/20 від 24.11.2020р.) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволити частково.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" (79071, Львівська область, м.Львів, вул.Кульпарківська, буд.230; ідентифікаційний код: 13840859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (04112, м.Київ, вул.Жамбила Жабаєва, буд.7; ідентифікаційний код: 37356981) 20000грн. судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.

3. В решті заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" від 20.11.2020р. вих. №1094289 (вх. №3050/20 від 24.11.2020р.) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відхилити.

4. Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 ГПК України.

5. Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст додаткового рішення складено 07.12.2020р.

Головуючий суддя Т.Б. Фартушок