ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа№ 925/22/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020

у справі № 925/22/20 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом Виконавчого комітету Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій»

про розірвання договору

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Черкаської міської ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій», у якому просить суд розірвати договір на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси від 26.04.2019 №1-26/04/19, який укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем станом на дату подачі позову не надано підтвердження виконання умов спірного договору в частині укладення договорів з споживачами послуги відповідно до типового договору, враховуючи численні звернення та скарги жителів територіальної громади м. Черкаси щодо виконання відповідачем умов договору. У зв`язку з цим, Черкаською міською радою прийнято рішення «Про скасування рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 №216, від 17.04.2019 №414, від 13.12.2019 №2-5354, яким доручено департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради звернутися до суду з позовом про розірвання договору на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси від 26.04.2019 №1-26/04/19.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі № 925/22/20 у позові відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши відсутність достатніх доказів в підтвердження обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, керуючись ст. ст. 179, 180, 181 ГК України, ст. 651 ЦК України, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Виконавчий комітет Черкаської міської ради звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі № 925/22/20 та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт вказує на необґрунтованість висновків суду щодо відсутності порушення договірних зобов`язань відповідачем, оскільки на час звернення позивача з позовом товариством не було надано укладених з жителями м. Черкас договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів. Також апелянт звертає увагу на те, що договір, про розірвання якого заявлено позов у даній справі, укладений 26.04.2019, а договори з мешканцями відповідач почав укладати лише в кінці листопада 2019. У зв`язку з цим апелянт вважає, що оскільки відповідач не уклав відповідних окремих договорів на вивезення відходів, то він фактично не приступив до виконання його умов щодо надання послуг з вивезення сміття. За доводами позивача, суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того апелянт зазначає, що судом не була надана оцінка усім наявним у справі доказам, а саме актам перевірки від 12.02.2020 та від 18.02.2020, якими зафіксовано факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо вивезення відходів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 року, справу № 925/22/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О.( головуючий ), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі № 925/22/20; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу, заяви, клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 14.09.2020.

В межах встановлених судом процесуальних строків, від ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Зокрема, відповідач вказує на те, що в силу ст. 180 ГК України та ст. 651 ЦК України позивачем не доведено наявності обставин істотного порушення ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» своїх зобов`язань за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Черкаси від 26.04.2019 №1-26/04/19, оскільки укладення типового договору із споживачами не є предметом договірних зобов`язань. До того ж, в п.п. 1 п. 7 договору відсутні часові обмеження щодо виконання даного обов`язку відповідачем. Також відповідач зазначає, що в спростування доводів апелянта в суді першої інстанції ним було надано 100 примірників укладених із споживачами договорів. Щодо посилань апелянта на неподання відповідачем укладених із споживачами правочинів сторона зазначає, що умовами договору не передбачено такого обов`язку виконавця. При цьому, ненадання звіту про стан надання послуг, як підстава позову про розірвання договору, позивачем у його позовній заяві не визначена. Відповідач також звертає увагу на те, що адреси за якими подано акти перевірки сміттєвих майданчиків, датовані лютим місяцем 2020 року (після подачі позову) та не підтверджені належним доказом - діючим Графіком вивезення побутових відходів, який було викладено у новій редакції згідно додаткової угоди № 2 від 20.11.2020. Щодо подання позивачем в суді першої інстанції актів відповідач зазначає, що при зверненні з позовом у даній справі Виконавчим комітетом Черкаської міської ради не було визначено такої підстави позову як неналежне виконання договірних зобов`язань з вивезення сміття. Позивач після відкриття провадження у справі подавши відповідні докази, на думку відповідача, фактично здійснює зміну підстави позову без подання належно оформленої письмової заяви в порядку ч. 3 ст. 46 ГПК України. У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що вказані акти не стосуються предмета доказування у даній справі та виникли після подання позовної заяви.

Судове засідання, що було призначено на 14.09.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді Алданової С.О. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 27.10.2020.

В судовому засіданні 27.10.2020 оголошено перерву до 30.11.2020, про що представники сторін повідомлені під розписку. Крім того апелянтом було подано клопотання про продовження строків розгляду апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2020 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 30.11.2020 представник відповідача заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 №216 «Про проведення конкурсу на визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси» в березні 2019 року вирішено провести конкурс на визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 №1173 «Питання надання послуг з вивезення побутових відходів» та затверджено конкурсну документацію для проведення конкурсу на визначення виконавця послуг, форму заяви на участь у конкурсі та цінової пропозиції, оголошення про проведення конкурсу.

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси» від 17.04.2019 №414 з моменту ухвалення цього рішення вирішено ввести в дію рішення конкурсної комісії (протокол від 15.04.2019 №1 додаток 1) щодо визначення переможцем конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси ТОВ «Сантехбудконструкція».

Пунктами 2, 3 рішення №414 встановлено, що строк протягом якого виконавець має право надавати послуги з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси становить 10 (десять) років з дня укладення договору. Також погоджено розроблений ТОВ «Сантехбудконструкція» графік вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси (додаток 2) та визначено його як додаток до договору, що є його невід`ємною частиною.

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 №414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси» від 26.04.2019 №482 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 №414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси» та встановлено строк протягом якого виконавець має право надавати послуги з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси, який становить 20 (двадцять) років з дня укладення договору (а.с. 39-44 том 1).

Пунктом 1.2 рішення № 482 пункт 2 додатку 2 до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 №414 викладено у новій редакції, а саме: «В одноквартирних житлових будинках приватного сектору збір та вивезення великогабаритних відходів здійснюється на власних присадибних ділянках та у місцях визначених мешканцями приватного сектору чотири рази на місяць».

26.04.2019 між виконавчим комітетом Черкаської міської ради, в особі Черкаського міського голови Бондаренка А.В., що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (замовником - позивач по справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» (виконавцем - відповідач по справі), в особі директора Бортника Ю.З., що діє на підставі Статуту, було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси №1-26/04/19 (далі - договір, а.с. 45-47 том 1), за умовами якого виконавець зобов`язався згідно з графіком (додаток 1 до договору) надавати послуги з вивезення побутових відходів на території міста Черкаси, а замовник зобов`язався виконати обов`язки, передбачені цим договором (далі - послуги).

В п. п. 2, 3 договору сторонами узгоджено характеристики території: площа міста Черкаси 76 км2; житловий фонд становить 16499 багатоквартирних будинків, з яких 15086 будинків садибного типу та 1413 багатоквартирних будинків; кількість місць розташування складування великогабаритного сміття, листя та відходів деревини - 140; протяжність міських шляхів 370 км, у тому числі з твердим покриттям 302,1 км; відстань від межі міста до полігону твердих побутових відходів - 13 км. Також закріплено перелік розміщених у межах території об`єктів утворення побутових відходів.

Згідно п. п. 1 п. 7 договору виконавець зобов`язався укласти договори на надання послуг з вивезення побутових відходів із споживачами на території, яка визначена цим договором, відповідно до Типового договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 №1173.

Строк дії договору з 26.04.2019 до 26.04.2039 (п. 11 договору).

Між сторонами підписано додаток № 1 до договору, в якому визначено Графік збору та вивезення великогабаритних та ремонтних відходів. Вивезення сміття здійснюється один раз на тиждень.

25.09.2019 між виконавчим комітетом Черкаської міської ради, в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бордунос Л.І., що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розпорядження міського голови від 18.06.2019 №407-р (замовник за договром, позивач у справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» (виконавець за договором, відповідач у справі), укладено Додаткову угоду №1 до договору (а.с.56 том 1), за умовами якої:

1. У преамбулі до договору абзац 2 замінено на «Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій», в особі директора Атамась С.С., що діє на підставі Статуту (далі - виконавець), з другої сторони»;

2. У тексті договору та додатках словосполучення «Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція»» у всіх відмінках замінено відповідно словосполученням «Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій»»;

3. Внесено зміни до підпункту 1 пункту 7 договору та викладено його так: «укласти договори на надання послуг з вивезення побутових відходів із споживачами на території, визначеній цим договором, відповідно до Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, наведеного у додатку 1 до Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами».

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.10.2019 №1119 внесено зміни до пункту 3 рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 №414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси», а саме додаток 2 до рішення №414 графік збору та вивезення великогабаритних та ремонтних відходів Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» викладено в новій редакції, згідно з яким визначено вивезення сміття у відповідний день тижня (один раз у тиждень), а від житлових будинків приватного сектору чотири рази на місяць. (а.с. 57-61 том 1).

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.2019 №1345 внесено зміни до пункту 3 рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 №414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси», а саме додаток 2 до рішення №414 графік збору та вивезення великогабаритних та ремонтних відходів Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» викладено в новій редакції, згідно якого вивезення відходів здійснюється один раз на тиждень. (а.с. 62-65 том 1).

Рішенням Черкаської міської ради від 13.12.2019 №2-5354 скасовано рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 №216 «Про проведення конкурсу на визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м.Черкаси» та рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 №414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси» (а.с. 63 том 1).

Пунктом 3 рішення №2-5354 доручено Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради протягом 5 робочих днів звернутися до суду з позовом щодо розірвання договору на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси віл 26.04.2019 №1-26/04/19.

Пунктом 4 рішення №2-5354 доручено департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради у місячний термін розробити концепцію поводження з побутовими відходами міста Черкаси та подати на затвердження виконавчому комітету Черкаської міської ради.

Виконавчий комітет Черкаської міської ради, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, звернувся з позовом у даній справі про розірвання договору про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси №1-26/04/19 від 26.04.2019.

Таким чином, спір у даній справі стосується встановлення наявності або відсутності підстав для розірвання вказаного правочину.

Статтями 11, 509 ЦК України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України встановлено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Норми Цивільного Кодексу України визначають що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов (ст. 627 ЦК України ), зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст. 628 ЦК України), сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.

Частиною 1 статті 188 ГК України унормовано, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі (аналогічну правову позицію викладено у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 № 916/1684/18).

За змістом ч. ч. 2-4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 ЦК України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Таким чином, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення його умов стороною цього договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Зміна умов договору чи його розірвання в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Вказана норма не формулює підстав, за наявності яких у сторони виникає право на розірвання договору, а лише передбачає якими способами можуть встановлюватися такі підстави.

Аналогічну правову позицію щодо застосування вказаних норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17.

Так, зі змісту договору про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси №1-26/04/19 від 26.04.2019 вбачається узгодження сторонами умов щодо зміни, розірвання, припинення дії цього правочину.

Зміна умов договору проводиться у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі коли не досягнуто такої згоди, спір розв`язується у судовому порядку (п. 12 договору).

За змістом п. 13 договору договір може бути розірвано достроково за згодою сторін, а також внаслідок односторонньої відмови від договору замовника, яка допускається у разі систематичного порушення виконавцем його умов (не менш як три порушення, встановлені за результатами контролю, проведеного замовником чи уповноваженими органами державного нагляду (контролю).

Одностороння відмова замовника від договору допускається у разі вчинення виконавцем таких порушень: недотримання графіка вивезення побутових відходів (за винятком настання обставин непереборної сили), погодженого з органом місцевого самоврядування; невиконання вимог законодавства про відходи, санітарних норм і правил, Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, актів замовника, рішень конкурсної комісії; залучення до роботи на маршрутах водіїв, що не пройшли відповідної підготовки; більш як два випадки порушення водіями виконання з власної вини вимог законодавства про дорожній рух; незабезпечення виконавцем належного контролю за технічним станом транспортних засобів; набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо працівника виконавця.

Таким чином, умовами договору сторонами визначено можливість розірвання правочину лише за взаємною згодою, а також надано замовнику право відмови від договору за сукупністю визначених в ньому умов. При цьому, переліку підстав для розірвання даного правочину в односторонньому порядку умови договору не містять.

Матеріалами справи підтверджується, що підстава позову у даній справі обґрунтована порушенням відповідачем умов договору в частині неукладення із споживачами договорів на вивезення побутових відходів та ненадання їх позивачу. Крім того позивач вказував на прийняте Черкаською міською радою рішення від 13.12.2019 №2-5354, яким доручено Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради протягом 5 робочих днів звернутися до суду з позовом щодо розірвання договору.

Частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 2 ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду місцевим господарським судом спору у даній справі позивачем було надано відповідь на відзив, в якому сторона фактично доповнила підстави позову, а саме зазначила про проведення перевірки щодо належного виконання відповідачем умов договору з вивезення сміття та встановлення порушень, що зафіксовані в актах перевірки від 18.02.2020, 12.02.2020. Крім того, позивач посилався на порушення відповідачем умов договору щодо ненадання ним звіту про стан надання послуг з вивезення побутових відходів.

До вказаної відповіді на відзив позивачем було приєднано копії актів перевірки від 18.02.2020, 12.02.2020 (2 документи) з фотоматеріалами. Вказані копії документів не містять обов`язкових реквізитів необхідних для засвідчення копії згідно «Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» ДСТУ 4163-2003, який затверджений наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55.

11.03.2020 від позивача надійшло клопотання про подання в порядку ст. 80 ГПК України доказів неналежного виконання відповідачем умов договору, а саме копії листа Управління інспектування Черкаської міської ради № 42-22-30 від 26.02.2020, актів перевірки від 25.02.2020, від 24.02.2020 (2 документи; всього 3 документа) з фотоматеріалами. Також позивачем викладено доводи щодо пропуску встановленого процесуальним законом строку на подання доказів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.03.2020 констатовано подання вищенаведених документів в копіях, які не були належним чином завірені стороною, у зв`язку з чим, розгляд клопотання про продовження строків на подання доказів відкладено до наступного судового засідання (а.с. 35-37 том 1).

16.03.2020 позивачем подано до суду супровідний лист б/н від 12.03.2020, до якого приєднано належним чином завірені копії актів перевірки від 25.02.2020, від 24.02.2020 (2 документи; всього 3 документи).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 задоволено клопотання позивача про приєднання доказів до справи, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового засідання (а.с. 95-97 том 1).

Беручи до уваги те, що у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства до суду надаються докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ч. 2 ст. 91 ГПК України), судова колегія відхиляє безпідставні твердження апелянта про те, що судом не було надано оцінки усім поданим ним доказам, зокрема, копіям актів перевірки від 12.02.2020 та від 18.02.2020, оскільки копії вказаних доказів були подані до суду з порушенням порядку їх засвідчення.

Доводи позивача щодо відсутності у суду першої інстанції будь-яких зауважень відносно подання незасвідчених доказів разом з відповіддю на відзив на позовну заяву є безпідставними, оскільки не можуть знівелювати унормований процесуальним законом порядок подання доказів.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що Господарським судом Черкаської області здійснено розгляд спору з урахуванням доповнення підстав позову щодо неналежного виконання договірних зобов`язань відповідачем та поданих на їх обґрунтування належним чином засвідчених нових доказів, зокрема, актів перевірки від 25.02.2020, від 24.02.2020.

Як на підставу для розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням його умов позивач вказує на те, що відповідачем на час звернення з даним позовом, не було надано доказів укладення із споживачами типових договорів на надання послуг з вивезення побутових відходів.

Проте, вказані доводи не можуть бути підставою для розірвання договору в порядку ст. 651 ЦК України, оскільки позивачем належними засобами доказування не було доведено того, що ненадання таких документів виключає надання відповідачем послуг з вивезення сміття з врахуванням приписів ч. 1 ст. 9 Закону України «про житлово-комунальні послуги», яка визначає, що споживач не звільняється від сплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Тобто обставин, що позбавили позивача того на що він розраховував при укладенні оспорюваного правочину не вбачається.

Разом з цим, як вірно встановлено місцевим господарським судом, з метою виконання умов договору ТОВ «Сантехбудконструкція», правонаступником якого є відповідач, було опубліковано у Черкаському друкованому тижневику « 7днів Черкаси» №30 від 24.07.2019 публічну оферту до публічного договору про надання послуг з вивезення побутових відходів у місті Черкаси, відповідно до якої споживачам (населенню) багатоквартирних будинків власниками (орендарями, наймачами тощо) багатоквартирних будинків було запропоновано укладення публічного договору від 24.07.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси.

Відповідачем до матеріалів справи було надано належним чином завірені копії укладених із споживачами договорів на надання послуг з вивезення побутових відходів, листи-пропозиції на укладення відповідних договорів.

Твердження апелянта про те, що вказані докази надані після подачі позову і лише щодо одного багатоквартирного будинку, а договори укладені із споживачами більше ніж через шість місяців від дати підписання договору, про розірвання якого заявлено позов у цій справі, відхиляються судовою колегією як необґрунтовані, оскільки положеннями спірного правочину не передбачено часового проміжку укладення таких типових договорів, а їх відсутність у вказаний час не може свідчити про невиконання відповідачем зобов`язань з надання послуг з вивезення сміття. Наведене також не може свідчити про те, що відповідач не приступив до виконання свої зобов`язань.

Також не може бути визнано як істотне порушення відповідачем договірних зобов`язань ненадання ним звітів про стан надання послуг, оскільки, як слушно зауважено відповідачем, предметом даного правочину є надання послуг з вивезення відходів. Тобто наведене не є таким порушенням, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

До того ж, позивач не позбавлений права здійснити перевірку належного виконання ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» умов договору про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси №1-26/04/19 від 26.04.2019.

Щодо посилань апелянта на встановлені в актах перевірки від 25.02.2020, від 24.02.2020 порушення відповідачем договірних зобов`язань, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про неналежність таких доказів, оскільки ними не підтверджується невивезення побутових відходів в межах визначеного сторонами графіку.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що 20.11.2019 між сторонами підписано додаткову угоду № 2 до договору про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси №1-26/04/19 від 26.04.2019, згідно якої додаток № 1 «Графік збору та вивезення великогабаритних відходів» викладено в новій редакції.

Вказаний додаток в новій редакції до матеріалів справи не був долучений позивачем, а відтак встановити обставини фіксації порушень договірних зобов`язань з вивезення сміття за адресами, що зазначені в актах порушень від 25.02.2020, від 24.02.2020 не вбачається за можливе. Наведене також виключає можливість встановлення обставин порушення відповідачем графіку вивезення сміття.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідачем до матеріалів справи надано документи щодо руху техніки відповідача, з яких вбачається маршрут руху та час зупинки автомобіля, що здійснював вивезення сміття. А також надано договір оренди автотехніки.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (Аналогічну правову позицію викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18; від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Таким чином надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія, керуючись стандартом вірогідності доказів, дійшла висновку про недоведення позивачем належними засобами доказування обставин наявності підстав для розірвання договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а відтак про відсутність обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість розірвання цього договору. Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, на переконання колегії суддів, є правомірним.

Твердження апелянта щодо помилковості застосування до спірних правовідносин приписів ч. 3 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визнаються судовою колегією прийнятними, однак не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки наведене порушення не призвело до невірного вирішення спору.

Підсумовуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі № 925/22/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі №925/22/20 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі №925/22/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2020 у справі №925/22/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Виконавчий комітет Черкаської міської ради.

4. Справу №925/22/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 08.12.2020