ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Справа№ 910/6898/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Поляк О.І.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Шевченко М.М., ордер серії АІ №1065290 від 30.10.2020 (представник), Старовойтова Д.А., адвокат, ордер серії КС №611828 від 23.11.2020 (представник) та Іщенко С.В. (керівник);

від відповідача - Іваненко М.В., адвокат, ордер серії КВ №764423 від 21.09.2020,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі №910/6898/20 (суддя Приходько І.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» про стягнення 1 103 815,73 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» про стягнення 1 103 815,73 грн. заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду в капітальному будівництві №15/05/19-ГП-С1 від 15.05.2019, в частині здійснення повної оплати за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/6898/20 позовні вимоги задоволено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» 1 103 815,73 грн. основного боргу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 557,24 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/6898/20 задоволено частково. Вирішено рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №910/6898/20 змінити в частині присудженої до стягнення суми коштів гарантійного фонду. В решті рішення - залишити без змін. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» (01011, м. Київ, Печерський район, Печерський Узвіз, буд. 19, ідентифікаційний код: 42554288) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Карбишева, будинок 22, квартира 24, ідентифікаційний код: 41377981) 700 000 грн. 46 коп. основного боргу та 10 500 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.».

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Карбишева, будинок 22, квартира 24, ідентифікаційний код: 41377981) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» (01011, м. Київ, Печерський район, Печерський Узвіз, буд. 19, ідентифікаційний код: 42554288) 9 085 грн. 85 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім цього, Господарським судом міста Києва у справі №910/6898/20 було ухвалено додаткове рішення від 09.09.2020, яким заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» 11 250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції, врахувавши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, виходив з того, що оскільки в переліку наданих адвокатським бюро послуг міститься найменування послуг, які надавались до складання та подання позовної заяви, і відповідно, до відкриття провадження у даній справі, а відтак не можуть вважатись витратами, пов`язаними з розглядом справи, так як були спрямовані на врегулювання спору саме у досудовому порядку, а також не можуть вважатися вчиненням процесуальних дій, необхідних для підготовки до розгляду справи у розумінні ст. 123 Господарського процесуального кодексу України. Тому дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиції правовим висновкам суду, відображеним у рішенні, суд дійшов до висновку, що обґрунтованою та співмірною є сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 250,00 грн., у зв`язку з чим, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» задовольнив частково, поклавши на відповідача адвокатські витрати у вказаному розмірі.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 та прийняти нове, яким в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що оскаржуване додаткове рішення прийнято без повідомлення відповідача, що за його доводами є порушенням вимог ст. 42 Господарського процесуального кодексу України. Також, апелянт не згоден з розміром покладених на нього адвокатських витрат, посилаючись на те, що в тексті договору про надання правової допомоги відсутні умови (пункти) стосовно порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару, а відтак, на його думку, неможливо пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Окрім цього, скаржник посилається на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржуване додаткове рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Враховуючи надані учасниками справи пояснення, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присудженої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, з наступних підстав.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд враховує, що докази, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» та Адвокатським Бюро «Олега Горецького» 23.04.2020 було укладено договір про надання правової допомоги №20-34.

За цим договором адвокатське бюро зобов`язується надавати правову допомогу (професійну правничу) допомогу клієнту, а саме: проводити в інтересах та від імені клієнта всі необхідні дії, пов`язані зі стягненням заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» за договором підряду в капітальному будівництві №15/05/19-ГП-С1 від 15.05.2019 (п. 1.1 договору).

Перелік дій, право на вчинення яких надано адвокатському бюро наведено у пункті 1.2 договору.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно п. 3.1 договору гонорар є формою винагороди адвокатському бюро за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару, який клієнт має сплатити адвокатському бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 10 відсотків від ціни позову про стягнення заборгованості за договором підряду в капітальному будівництві №15/05/19-ГП-С1 від 15.05.2019 (п. 3.2 договору).

Позивач у поданій ним заяві просив покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 250,00 грн.

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості позивачем до суду першої інстанції надано:

1) звіт №1 від 27.04.2020 про виконану адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до договору про надання правової допомоги №20-34 від 23.04.2020 підписаний Горецьким О.В., з якого вбачається, що на підставі вказаного вище договору адвокатським бюро були надані наступні види правової допомоги на загальну суму 6 000,00 грн.: здійснено аналіз наявних документів по справі, складено договір про надання правової допомоги (2 год.); надано клієнту усні консультації у справі (1 год.); складено досудову вимогу про стягнення заборгованості з ТОВ «ТСФ» (1 год.); підготовлено копії документів необхідних для направлення досудової вимоги, направлено досудову вимогу на адресу ТОВ «ТСФ» (1 год.);

2) звіт №2 від 25.05.2020 про виконану адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до договору про надання правової допомоги №20-34 від 23.04.2020 підписаний Горецьким О.В., з якого вбачається, що на підставі вказаного вище договору адвокатським бюро були надані наступні види правової допомоги на загальну суму 11 250,00 грн., а саме: складено позовну заяву (5 год.); підготовлено копії документів, необхідних для подачі позовної заяви до суду, завірено належним чином, направлено позов до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку (1,5 год.); підготовлено копію позовної заяви з доданими до неї документами для відповідача, направлено позовну заяву засобами поштового зв`язку на адресу відповідача (1,5 год.);

3) рахунки-фактури №1 від 27.04.2020 на суму 6 000,00 грн. та №2 від 25.05.2020 на суму 11 250,00 грн.;

4) акт №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.05.2020 підписаний позивачем та Горецьким О.В. на суму 6 000,00 грн.; акт №2 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.06.2020 підписаний позивачем та Горецьким О.В. на суму 11 250,00 грн.

На підтвердження фактичної сплати адвокатському бюро грошових коштів на надання правової допомоги позивачем додано до матеріалів справи платіжні доручення №1021 від 30.04.2020 на суму 6 000,00 грн. та №1124 від 28.05.2020 на суму 11 250,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 вказаної статті).

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем було подано до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому сторона просила зменшити їх розмір, вважаючи заявлену позивачем суму у розмірі 17 250,00 грн. надто завищеною та враховуючи незначну складність справи, яка розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а також те, що частина послуг була надана до подання позову.

Так, при вирішенні питання щодо розподілу адвокатських витрат суд першої інстанції з урахуванням вказаного клопотання відповідача, на підставі наданих позивачем доказів, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру заявлених витрат, з огляду на наявність серед переліку наданих адвокатським бюро послуг таких, які надавались товариству з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» до подання позову, тобто в порядку досудового врегулювання спору, а саме - здійснення аналізу наявних документів по справі; складення договору про надання правової допомоги; надання клієнту усних консультації у справі; складення досудової вимоги про стягнення заборгованості з ТОВ «ТСФ»; підготовлення копій документів необхідних для направлення досудової вимоги, направлення досудової вимоги на адресу ТОВ «ТСФ», загалом на суму 6 000 грн.

Враховуючи, що оплата за наведені послуги не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, суд зменшив розмір заявлених позивачем адвокатських витрат на суму 6 000 грн., поклавши на відповідача 11 250 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стосовно посилання апелянта на неповідомлення його про розгляд заяви позивача щодо розподілу витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд керуючись положеннями статті 244 ГПК України дійшов висновку про розгляд заяви позивача без виклику учасників справи.

При цьому, суд врахував незначну складність справи, її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, надав оцінку поданому відповідачем клопотанню про зменшення розміру адвокатських витрат та прийняв рішення про часткове задоволення заяви позивача, з урахуванням заперечень відповідача щодо заявленого розміру витрат.

В свою чергу, скаржником не доведено як саме його неповідомлення про розгляд заяви, за наявності наведених вище обставин, вплинуло на правильність прийнятого судом додаткового рішення.

Посилання відповідача на відсутність у справі опису робіт (наданих послуг), колегією суддів відхиляються, оскільки наявні у справі звіти дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість, а відтак є достатніми доказами обсягу наданих позивачу адвокатських послуг.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо неможливості пересвідчитись у дійсній домовленості між позивачем та адвокатським бюро відносно розміру адвокатського гонорару, оскільки підписавши звіти про виконану адвокатським бюро роботу, сторони тим самим дійшли згоди щодо переліку наданих послуг, затраченого часу та загальної вартості наданих адвокатським бюро послуг, яка не суперечить умовам договору про надання правової допомоги, що у сукупності з іншими доказами, свідчить про домовленість сторін з приводу обсягу та вартості проведеної роботи.

Разом з тим, за приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у даній справі за результатом перегляду в апеляційному порядку змінено в частині присудженої до стягнення суми коштів гарантійного фонду, у зв`язку з чим вимоги позивача задоволено частково, відтак, у відповідності до положень статті 129 ГПК України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на викладене, оскаржуване додаткове рішення підлягає зміні в частині присудженої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, змінити рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присудженої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі №910/6898/20 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі №910/6898/20 змінити в частині присудженої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу. В решті додаткове рішення - залишити без змін.

3. Викласти резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:

« 1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТСФ» (01011, м. Київ, Печерський район, Печерський Узвіз, буд. 19, ідентифікаційний код: 42554288) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вод-Теплоком» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Карбишева, будинок 22, квартира 24, ідентифікаційний код: 41377981) 7 134,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.».

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 11.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді О.І. Поляк

М.А. Дідиченко