РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020Справа № 910/11491/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Шпирного Дениса Вікторовича

до Фізичної особи-підприємця Королишина Олега Сергійовича

про стягнення 6 000, 00 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Шпирний Денис Вікторович (далі - ФОП Шпирний Д.В., позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Королишина Олега Сергійовича (далі - ФОП Королишин О.С., відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 6 000, 00 грн за порушення умов договору поставки, оформленого у спрощений спосіб.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в порушення досягнутої сторонами домовленості відповідач не виконав свого зобов`язання з поставки оплаченого позивачем товару, внаслідок чого у ФОП Королишина О.С. виник обов`язок повернути отримані грошові кошти. У позові ФОП Шпирний Д.В. просить суд стягнути з відповідача попередню оплату в сумі 6 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ФОП Шпирним Д.В. (покупець) та ФОП Королишиним О.С. (постачальник) була досягнута усна домовленість, згідно з якою відповідач зобов`язався поставити позивачу товар (спанбонд 30 г/м.кв (синій) у кількості 2 000 м.пог) на загальну вартість 6 000,00 грн., а позивач зобов`язався їх прийняти та оплатити.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

При цьому згідно з частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.04.2020 відповідач надіслав позивачу рахунок-фактуру № 302239 від 13.04.2020 на суму 6 000,00 грн. для оплати товару, що мав бути поставлений позивачу.

Зі свого боку, ФОП Шпирний Д.В. 13.04.2020, на виконання вказаного рахунку-фактури, здійснив плату вартості товару на суму 6 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 839 від 13.04.2020.

Проте, відповідач у порушення досягнутої сторонами домовленості зобов`язання з поставки не виконав та товар позивачу не передав, у зв`язку з чим ФОП Шпирний Д.В. 18.04.2020 надіслав відповідачу претензію від 16.04.2020 з вимогою поставити товар або повернути попередню оплату, яка була залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про належну поставку товару або про повернення грошових коштів за оплачений і непоставлений товар позивачу, відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення попередньої оплати у сумі 6 000,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Шпирного Дениса Вікторовича до Фізичної особи-підприємця Королишина Олега Сергійовича про стягнення заборгованості у сумі 6 000, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Королишина Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Шпирного Дениса Вікторовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) попередню плату в сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 8 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.