Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
"03" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/60/20
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Маріщенко Л.О.
секретар судового засідання: Малярчук Р.А.
за участю представників сторін:
від позивача: Тартачник Ю.М. ордер серія АМ №1003939 від 20.07.2020
від відповідача: Ляхов О.В. ордер від 03.12.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 18.11.2020 про розподіл судових витрат у справі №906/60/20
за позовом Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради
до Фізичної особи- підприємця Котюжинського Богдана Валентиновича
про стягнення 58 518,88 грн,
ДП "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернувся до господарського суду з позовом до ФОП Котюжинського Богдана Валентиновича про стягнення 58 518,88 грн.
Рішенням суду від 17.11.2020 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Котюжинського Богдана Валентиновича на користь Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради 48 571,44 грн основного боргу, 762,00 грн 3 % річних, 191,07 грн інфляційних, 242,86 грн штрафу, 1 787,65 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

20.11.2020 від ДП "Коростенський лісгосп АПК "ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради до канцелярії господарського суду Житомирської області надійшло клопотання від 18.11.2020 про розподіл витрат на правову допомогу, в якому просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.

Часиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткові рішення в порядку, передбаченому ст. 224 цього Кодексу.

Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 23.11.2020 прийнято до розгляду клопотання ДП "Коростенський лісгосп АПК "ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 18.11.2020 про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи та призначено розгляд на 03.12.2020.

Представник позивача в судовому засідання клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача заперечує проти задоволення клопотання, письмового заперечення з наведенням обґрунтування суду не надав.

Розглянувши клопотання ДП "Коростенський лісгосп АПК "ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №906/60/20, суд зазначає наступне.

Згідно з абз.абз.1, 2 ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що в порядку ч.8 ст.129 ГПК України заявник 20.11.2020 подав докази понесення судових витрат.

Враховуючи те, що клопотання від 18.11.2020, до якої долучено докази понесених у зв`язку із розглядом справи судових витрат, направлено до суду поштовим зв`язком 18.11.2020, а рішення у цій справі ухвалено 17.11.2020, то вищевказані докази подано в межах встановленого ч.8 ст.129 ГПК України строку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В обґрунтування понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано до суду копію договору про надання правової допомоги № 15 від 20.07.2020 укладеного між адвокатом Тартачником Юрієм Михайловичем та ДП "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 001145 від 19.12.2019 видане Тартачнику Ю.М., ордер на надання правової допомоги серія АМ №1003939 від 20.07.2020 адвокатом Тартачником Юрієм Михайловичем, акт приймання-передачі виконаних робіт від 18.11.2020 на загальну суму 8 000,00 грн, платіжне доручення № 1094 від 22.07.2020 на суму 3 500, 00 грн та платіжне доручення №14470 від 18.11.2020 на суму 4 500,00 грн.

Частиною 4 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що відповідного письмового клопотання з наведеним обґрунтуванням неспівмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 1.1 укладеного 20.07.2020 договору про надання правової допомоги № 15 між адвокатом Тартачником Ю.М. та ДП "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради цей договір є домовленістю, за якою одна сторона - адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) у справі №906/60/20 за позовом до ФОП Котюжинського Богдана Валентиновича про стягнення 58 518,88 грн заборгованості за договором № 122 купівлі-продажу лісопродукції від 01.07.2019, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в суді першої інстанції складає 1 000,00 грн за одну годину роботи адвоката, але не менше 3 500,00 грн. Остаточний розмір гонорару буде визначено на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт.

У разі понесення адвокатом додаткових витрат, пов`язаних із використанням транспорту, відправкою поштової кореспонденції тощо всі понесені додаткові витрати компенсуються клієнтом ( п. 3.2 договору).

Сума гонорару у розмірі 3 500,00 грн клієнт зобов`язаний сплатити на розрахунковий рахунок адвоката протягом 5-ти днів з моменту укладання даного договору. Остаточний розрахунок має бути здійснено протягом 5-ти днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт на розрахунковий рахунок адвоката (п. 3.3 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 ( п. 4.1 договору).

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В акті приймання-передачі виконаних робіт від 18.11.20 до договору про надання правової допомоги, який містить опис виконаних робіт (наданих послуг), зазначено, перелік наданих послуг, їх тривалість. Загальна вартість наданих послуг становить 8 000,00 грн.

Так, з наданого суду акту приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що адвокатом Тартачником Ю.М. була надана клієнту наступна правова допомога:

- складання позовної заяви у справі №906/60/20 - 1 год. роботи;

- вивчення судової практики Верховного Суду в аналогічних спорах - 1 год.;

- підготовка двох клопотань про долучення документів до справи - 2 год.;

- підготовка та участь у трьох судових засіданнях - 3 год.;

- підготовка трьох адвокатських запитів для отримання інформації, необхідної для справи №906/60/20 - 1 год.

На підтвердження сплати клієнтом гонорару в визначеному розмірі позивачем надано суду платіжне доручення № 1094 від 22.07.2020 на суму 3 500,00грн та платіжне доручення № 14470 від 18.11.2020 на суму 4 500,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на викладене, позивач згідно з положеннями статті 74 Господарського процесуального кодексу України довів надання йому адвокатом Тартачником Ю.М., зазначених у акті приймання-передачі виконаних робіт від 18.11.2020 послуг з надання правової допомоги у сумі 8 000,00 грн.

За змістом статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 3 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.11.2020 у справі №906/60/20 позов задоволено частково, то понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правової допомоги в сумі 6 803,60 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241,244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" ЖОКП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 18.11.2020 про розподіл судових витрат у справі №906/60/20 задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Котюжинського Богдана Валентиновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Шевченка, 61, ) 6 803,60 грн втрат на правничу допомогу

3. У решті в стягненні відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено: 14.12.20

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 сторонам (рек.)