ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Справа№ 910/4282/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020

у справі №910/4282/20 (суддя: Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 12 769,97 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 12 769,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено термін доставки вантажу при виконанні перевезення на замовлення позивача згідно Договору про надання послуг № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018, у зв`язку з чим останнім заявлено до стягнення штраф у розмірі 12 769,97 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" штраф в розмірі 12 769 грн 97 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Зазначене рішення мотивоване наступним:

- з календарних штемпелів на накладних, доданих до позовної заяви, вбачається, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу,

- з огляду на вищезазначене, за висновком місцевого господарського суду, позивач правомірно нарахував штраф у розмірі 12 769,97 грн;

- відмовляючи у зменшенні суми штрафу, суд першої інстанції посилається на недоведеність відповідачем наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру штрафу;

- щодо заявлених позивачем витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 2 000,00 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №910/4282/20 в частині відмови у стягненні 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. У решті рішення першої інстанції скаржник просить залишити без змін.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4282/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №910/4282/20; апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

10.08.2020 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/4979/20 від 25.11.2020 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4282/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4282/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №910/4282/20 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями на усій території України запроваджено карантин.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" мотивована наступним:

- позивач не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, відповідач, як монополіст, проігнорував заявлені позивачем претензії, тим самим взявши на себе тягар понесення додаткових судових витрат;

- апелянт вважає посилання суду на надання адвокатом послуг в аналогічний справах як на підставу зменшення витрат на професійну правову допомогу безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказу зазначеного, а сам по собі факт наявності аналогічних спорів між сторонами не спростовує розміру понесених витрат конкретно в даній судовій справі.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які вважає завищеними та необґрунтованими, а тому відповідач проти вимог апеляційної скарги заперечує і просить залишити її без задоволення.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) укладено Договір про надання послуг № 07153/ПЗ-2018 (далі - Договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (а.с. 16-23).

Надання послуг за цим Договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п. 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України.

Згідно з п. 8.5.2 Договору оформлений електронний перевізний документ вважається оригіналом договору перевезення та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

Пунктом 12.1 Договору передбачено, що Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання умов цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо одна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей Договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконанні перевезення та надані послуги.

У вересні 2019 року позивачем передано відповідачу до перевезення вантаж у залізничних вагонах згідно накладних № 42755207, № 42755215, № 42755249, № 42895938, № 42895920, № 42900720, № 42712885, № 42712760, № 42712901, № 42834838, № 42834861, № 42834853, № 42834879, № 42834846, № 42834986, № 42834994, № 42834960, № 42834887 та № 40071953 (а.с. 25-25-27, 29-30,32, 34-36, 38-42,44-47, 49).

Відповідачем вантаж по вказаним перевізним документам доставлено:

- № 42755207, № 42755215, № 42755249 - 19.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 3 доби;

- № 42895938, № 42895920 - 22.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 2 доби;

- № 42900720 - 23.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 3 доби;

- № 42712885, № 42712760, № 42712901 - 20.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 5 доби;

- № 42834838, № 42834861, № 42834853, № 42834879, № 42834846, № 42834986, № 42834994, № 42834960, № 42834887 - 20.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 2 доби;

- № 40071953 - 29.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 5 доби.

Отже, календарними штемпелями на вищевказаних накладних підтверджується, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що відповідачем не заперечується.

Відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача загального розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 12 769,97 грн (відповідно до розрахунку позивача, який відповідачем не заперечується).

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

В силу приписів статті 269 ГПК України, з огляду на відсутність заперечень сторін щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 12 769,97 грн за несвоєчасну доставку вантажів, колегія суддів переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта стосовно стягнення витрат на правову допомогу апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Так, в рамках розгляду справи в суді першої інстанції позивачем заявлено вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи: копію Договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020; ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1002411 від 20.02.2020, виданий на ім`я адвоката Накоп`юка Я.В., акт виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/44 від 17.03.2020, рахунок на оплату № 01-02/44 від 18.03.2020 на суму 4 000,00 грн.; платіжне доручення № 412 від 18.03.2020 на суму 4 000,00 грн; копію свідоцтва про право Накоп`юка Я.В. на зайняття адвокатською діяльністю №ЧК № 001243 від 16.12.2019 (а.с. 52-59).

Отже, суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується понесення позивачем заявлених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

Дослідивши питання стягнення таких витрат, суд першої інстанції зазначив, що беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи те, що адвокатом надавались позивачу послуги в аналогічних правовідносинах, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Заперечуючи проти такого висновку, позивач не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, апелянт переконаний, що відповідач, як монополіст, проігнорував заявлені позивачем претензії, тим самим взявши на себе тягар понесення додаткових судових витрат. Також апелянт вважає посилання суду на надання адвокатом послуг в аналогічний справах як на підставу зменшення витрат на професійну правову допомогу безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказу зазначеного, а сам по собі факт наявності аналогічних спорів між сторонами не спростовує розміру понесених витрат конкретно в даній судовій справі.

Судом апеляційної інстанції перевірено мотиви, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення та обставини, що досліджувались в межах такого питання.

Досліджуючи питання про розподіл судових витрат в межах даної справи, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, враховуючи предмет спору у розмірі 12 769,97 грн та складність справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає розмір гонорару, визначений адвокатом позивача, завищеним щодо відповідача та не співмірним із ціною позову.

Доводи апелянта щодо безпідставності посилання суду на надання адвокатом послуг в аналогічний справах як на підставу зменшення витрат на професійну правову допомогу оскільки матеріали справи не містять доказу зазначеного судова колегія визнає необґрунтованими та звертає увагу, що оспорювані висновки суду наведені в межах дослідження судом першої інстанції співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із часом, витраченим на виконання відповідних робіт відповідно до приписів статті 126 ГПК України.

Також, судом враховано наявність заперечень відповідача щодо заявлених витрат.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Таким чином, Північним апеляційним господарським судом враховано всі доводи апелянта та перевірено оскаржуване рішення щодо дослідження обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права та встановлено, що підстави для скасування рішення відсутні.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Отже, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено порушене відповідачем право на своєчасну доставку вантажів за договором, яке підлягає захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що оскаржуване рішення прийняте з правильним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, а відповідно підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Одночасно, доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими та відхиляє.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статтей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

Згідно з ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 269 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015).

Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів вважає, заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн є завищеним та не співмірним із ціною позову, а тому суд першої інстанції обґрунтовано зменшив розмір таких витрат до 2 000,00 грн.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі № 910/4282/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі № 910/4282/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі № 910/4282/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі № 910/4282/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна