ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1633/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Черненка О.В.,

представників учасників справи:

позивача: не з`явився,

прокуратури: Томчук М.О.,

відповідача-1: не з`явився,

відповідача-2: не з`явився,

відповідача-3: не з`явився,

відповідача-4: не з`явився,

відповідача-5: не з`явився,

відповідача-6: не з`явився,

відповідача-7: не з`явився,

відповідача-8: не з`явився,

відповідача-9: не з`явився,

відповідача-10: не з`явився,

відповідача-11: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020

(головуючий - Чернота Л. Ф., судді Гребенюк Н.В., Радіонова О.О.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020

(суддя Шарко Л.В.)

у справі №922/1633/18

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

до 1) Приватного підприємства "Дар`я", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Владарк", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВДК", 4) Фізичної особи ОСОБА_1 , 5) Фізичної особи ОСОБА_2 , 6) Фізичної особи ОСОБА_3 , 7) Фізичної особи ОСОБА_4 , 8) Фізичної особи ОСОБА_5 , 9) Фізичної особи ОСОБА_6 , 10) Фізичної особи ОСОБА_7 , 11) Фізичної особи ОСОБА_8

про розірвання договору, повернення майна та визнання недійсними рішень,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Приватного підприємства "Дар`я", Товариства з обмеженою відповідальністю "Владарк", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВДК", фізичної особи ОСОБА_1 , фізичної особи ОСОБА_2 , фізичної особи ОСОБА_3 , фізичної особи ОСОБА_4 , фізичної особи ОСОБА_5 , фізичної особи ОСОБА_6 , фізичної особи ОСОБА_7 , фізичної особи ОСОБА_8 про:

- визнання недійсними рішень засновників ПП "Дар`я" від 29.07.2016, від 19.04.2016, від 11.04.2016, від 05.04.2016, від 29.07.2016, від 01.03.2016;

- визнання недійсними протоколу установчих зборів учасників ТОВ "Владарк" №1 від 18.04.2016 та протоколів загальних зборів учасників ТОВ "Владарк" №3 від 28.07.2016, №4 від 20.03.2017;

- визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ВДК" №1 від 05.04.2017;

- скасування рішень приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29279830 від 15.04.2016, №29381756 від 22.04.2016, №29381550 від 22.04.2016, №29193219 від 11.04.2016, №29523165 від 06.05.2016, №29193305 від 11.04.2016, №29193469 від 11.04.2016, №29524678 від 06.05.2016, №29192660 від 11.04.2016, №29523877 від 06.05.2016, №28631382 від 09.03.2016, №29192918 від 11.04.2016, №29525491 від 06.05.2016, №30766815 від 03.08.2016, №28632574 від 03.06.2016, №28629752 від 09.03.2016, №30355001 від 07.07.2016, №30803311 від 05.08.2016, №29193584 від 11.04.2017, №29524154 від 06.05.2016, №34466858 від 27.03.2017, №34727267 від 11.07.2017;

- розірвання договору купівлі-продажу об`єкта державної власності від 18.09.2015 №1324, укладеного між позивачем та ПП "Дар`я" (далі - Договір);

- зобов`язання ПП "Дар`я" повернути у державну власність в особі позивача єдиний майновий комплекс колишнього Люботинського державного комерційно-виробничого підприємства, який складається з об`єктів нерухомості, зазначених у додатку до Договору.

2. Позов мотивований тим, що ПП "Дар`я" відчужило частину об`єктів приватизації на користь інших відповідачів всупереч умовам Договору та вимогам чинного законодавства без отримання згоди позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.03.2020, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Судові рішення мотивовані тим, що право власності на викуплені ПП "Дар`я" об`єкти приватизації до інших відповідачів перейшло не внаслідок цивільно-правових правочинів, а на підставі корпоративних прав шляхом виплати частки в статутному капіталі у зв`язку з їх виходом зі складу учасників товариства, що, за висновком судів, відповідає вимогам Закону України "Про господарські товариства" та не є підставою для розірвання Договору. Також суди першої та апеляційної інстанцій відхилили доводи прокурора про невиконання умов Договору щодо використання об`єктів із дотриманням норм екологічного, санітарного та протипожежного законодавства.

5. За відсутності підстав для розірвання Договору суди дійшли висновку про відмову в задоволенні похідної позовної вимоги про зобов`язання ПП "Дар`я" повернути у державну власність в особі позивача відповідне майно. Водночас суди першої та апеляційної інстанцій відхилили посилання прокурора на недійсність спірних рішень засновників ПП "Дар`я", оскільки такі рішення не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України і положення статей 203, 215 цього Кодексу до них не застосовуються. Також суди зазначили, що у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи, а не протокол загальних зборів, який є документом, що фіксує факт прийняття рішення загальними зборами. Позовні вимоги щодо скасування рішень нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень визнані судами необґрунтованими.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

6. Заступник прокурора Харківської області подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

7. Касаційна скарга мотивована наявністю підстав для касаційного оскарження зазначених судових рішень, які передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

8. Скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не застосували до спірних правовідносин положення вимог спеціального законодавства про приватизацію майна, не зважаючи на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (ст.ст. 1, 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст. 2, 27 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

9. Скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті судами з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального (ст.ст. 11, 13, 14, 76-79, 86, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України) та матеріального (ст.ст. 15, 16, 203, 215, 328 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 66, 167 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст. 2, 27 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", п. 14 розділу V Державної програми приватизації, затвердженої Законом України "Про Державну програму приватизації", ст.ст. 54, 66, 71 Закону України "Про господарські товариства", Порядку надання державними органами приватизації згоди на подальше відчуження або передачу в заставу об`єктів, обтяжених зобов`язаннями їх власників перед державою, затвердженого наказом Фонду державного майнам України від 03.05.2012 №606) права, неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

10. Скаржник наголошує, що наслідком спірних рішень засновників ПП "Дар`я", протоколів загальних зборів учасників ТОВ "Владарк" і ТОВ "ВДК" стала зміна власника, тому спірні правовідносини не є корпоративними, а є відносинами власності.

11. На думку скаржника, всупереч вимогам статей 11, 14, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України суди не надали правової оцінки зазначеним рішенням засновників та протоколам загальних зборів учасників з точки зору їх невідповідності пунктам 13.4, 13.5 Договору, що є підставою їх недійсності (нікчемності). У порушення статей 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України суди не надали оцінку відсутності доказів додержання ПП "Дар`я" вимог статті 54 Закону України "Про господарські товариства".

12. Також скаржник зазначає про ненадання судами мотивованої оцінки аргументам прокурора про те, що більшість учасників ПП "Дар`я" були включені до складу його засновників вже після укладення Договору, а також на надання вибіркової оцінки наданим прокурором доказам невиконання ПП "Дар`я" вимог Договору щодо використання об`єктів без дотримання норм екологічного, санітарного та протипожежного законодавства.

13. Водночас скаржник посилається на правові позиції, викладені в постановах Вищого господарського суду України від 09.11.2016 у справі №5015/4554/12, від 29.03.2017 у справі №910/15684/16, від 18.10.2016 у справі №914/102/16, від 03.10.2016 у справі №918/39/16, постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/5717/17.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

14. ПП "Дар`я" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

15. ПП "Дар`я" вважає рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції законними, а касаційну скаргу необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам матеріального права.

16. ПП "Дар`я" посилається на неправомірність вимоги про розірвання Договору, адже прокурор не обґрунтував наявність істотного порушення Договору, шкоди, завданої цим порушенням, розмір якої не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. ПП "Дар`я" заперечує проти доводів прокурора про те, що держава не отримала очікуваного результату при укладенні договору.

17. Також ПП "Дар`я" наголошує на правомірності переходу права власності на частину об`єктів приватизації до інших відповідачів, адже об`єкти приватизації перейшли до них не внаслідок цивільно-правових правочинів, а на підставі корпоративних прав шляхом виплати їм частки в статутному капіталі товариства у зв`язку з виходом зі складу учасників. ПП "Дар`я" зазначає, що положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до оскаржуваних рішень засновників, які є актами ненормативного характеру.

18. Крім того, ПП "Дар`я" звертає увагу на виконання ним умов Договору про дотримання норм екологічного, санітарного та протипожежного законодавства та на правомірність зняття Договору з контролю.

19. Інші учасники справи не надали відзиви на касаційну скаргу в установлений Судом термін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

20. За умовами Договору ПП "Дар`я" придбало у власність об`єкт державної власності групи А (єдиний майновий комплекс колишнього Люботинського державного комерційно-виробничого підприємства, що перебувало на балансі та в оренді ПП "Дар`я"), який приватизовано шляхом продажу на аукціоні, а саме:

- склад матеріалів літ. "Н-1", 320,8 м2, тарний склад літ. "Л-1", 228,8 м2, фруктосховище літ. "Е-1", 235,2 м2, крамниця літ. "М-1", 81,3 м2 та котельня літ. "П-1", 15,9 м2, автогараж літ. "З-1", 67,2 м2, автогараж літ. "И-1", 57,0 м2, контора літ. "А-1", 256,7 м2, вбиральня літ. "Т", продовольча база літ. "Б-1", 825,9 м2, сарай літ. "Г", навіси літ. "Д", "О", побутове приміщення літ. "В-1", 88,5 м2, склад літ. "Ж-1", 75,7 м2, склад літ. "К-1", 69,5 м2 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Вільна, 16 (далі - Об`єкт-1);

- магазин "Бережок" літ. "А-1", 175,4 м2 та вбиральня літ. "Б" за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Першотравнева, 32/36-1 (далі - Об`єкт-2);

- магазин літ. "А-1", 196,1 м2 та пункт прийому літ. "Б", магазин літ. "В-1" 40,4 м2, майстерня літ. "Д-1", 20,9 м2, сарай літ. "Е", ворота №1 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 112 (далі - Об`єкт-3);

- магазин №45, літ. "А-1", 227,4 м2 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 104а (далі - Об`єкт-4);

- магазин №20, літ. "А-1", 417,2 м2 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 104б (далі - Об`єкт-5);

- магазин №27, літ. "А-1", 165,8 м2 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 96а (далі - Об`єкт-6);

- магазин №37, літ. "А-1", 160,1 м2 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 96б (далі - Об`єкт-7);

- магазин №33, літ. "А-1", 113, 4 м2 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 96в (далі - Об`єкт-8);

- магазин №40, літ. "А-1", 125 м2 та сарай літ. "Б", вбиральня літ. "В" за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Деповська, 62 (далі - Об`єкт-9);

- магазин №79 літ. "А-1", 200,6 м2 та вбиральня літ. "Б" за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська, 70а (далі - Об`єкт-10);

- магазин №100 літ. "А-1", 227,5 м2 та сарай літ. "Б" за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Радгоспна, 1 (далі - Об`єкт-11);

- торгівельно-виробничий комплекс у складі: магазин №29 літ. "А-1", 121,3 м2, магазин №31 літ. "Б-1", 115,4 м2, магазин літ. "В-1", 261,2 м2; м`ясо-кондитерський цех літ. "Г-1", 170 м2, склад літ. "Д-1", 177,2 м2, вбиральня літ. "З", навіс літ. "Л", ворота №1 за адресою: Харківська область, м. Люботин, площа Комсомольська, 2/64 (далі - Об`єкт-12);

- торгівельно-виробничий комплекс у складі: майстерня літ. "Е-1", 23,3 м2, павільйон літ. "Ж-1", 81,5 м2, за адресою: Харківська область, м. Люботин, площа Комсомольська, 2/64 (далі - Об`єкт-13);

- їдальня літ. "А-2", 975,7 м2 та кіоск літ. "Б-1", сарай літ. "В" за адресою: Харківська область, м. Люботин, площа Комсомольська, 1в (далі - Об`єкт-14);

- магазин літ. "А-1", 110,9 м2 за адресою: Харківська область, Богодухівський район, селище Максимівка, вул. Привокзальна, 1а (далі - Об`єкт-15);

- магазин літ. "А-1", 96,9 м2 за адресою: Харківська область, Богодухівський район, м. Богодухів, вул. Привокзальна Слобідка, 44а (далі - Об`єкт-16);

- магазин літ. "А-1", 118,8 м2 за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Губарівка, вул. Гутянська, 121а (далі - Об`єкт-17);

- магазин №42, літ. "А-1", 122,6 м2 за адресою: Харківська область, Коломацький район, с. Шелестове, вул. Привокзальна, б/н (далі - Об`єкт-18);

- магазин літ. "А-1", 171,5 м2 за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Шлях, вул. Заводська, 12 (далі - Об`єкт-19);

- магазин літ. "А-1", 132,1 м2 за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Огульці, вул. Партолих, 1 (далі - Об`єкт-20);

- магазин №3, літ. "А-1", 104,4 м2 за адресою: Харківська область, Валківський район, селище Привокзальне, вул. Привокзальна, 3 (далі - Об`єкт-21).

21. Вартість придбаного майна складала 5613283,20 грн.

22. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. 18 вересня 2015 року та зареєстрований у реєстрі за №2435.

23. Покупець повинен внести вартість придбаного об`єкту приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення Договору (п. 2.1 Договору).

24. Право володіння, користування та розпорядження об`єктом приватизації переходить до покупця (ПП "Дар`я") після сплати у повному обсязі ціни продажу об`єкту приватизації та державної реєстрації об`єкту нерухомого майна в установленому законом порядку (п. 3.3 Договору).

25. Умовами продажу вказаного об`єкта приватизації на аукціоні (додаток до наказу позивача від 07.08.2015 №1583) визначені обов`язки: здійснювати експлуатацію об`єкта приватизації відповідно до санітарних, пожежних та екологічних норм згідно з чинним законодавством України; подальше відчуження об`єкта погоджувати з Позивачем із збереженням зобов`язань покупця для нового власника тощо.

26. На виконання Договору ПП "Дар`я" сплатило позивачеві вартість придбаного майна в повному обсязі в сумі 5613283,20 грн, у тому числі: 25.09.2015 - 240569,28 грн; 05.11.2015 - 2328130,00 грн (квитанція №75 від 05.11.2015); 17.11.2015 - 3044583,92 грн (квитанція №77 від 17.11.2015).

27. За актом передачі державного майна №1020 від 20.11.2015 позивач передав, а ПП "Дар`я" прийняло проданий 11 вересня 2015 року шляхом продажу на аукціоні об`єкт державної власності групи А - єдиний майновий комплекс колишнього Люботинського державного комерційно-виробничого підприємства.

28. Листом від 20.10.2016 №18/10056 ПП "Дар`я" надало роз`яснення позивачу щодо підстав та дій, які призвели до вибуття з права власності підприємства об`єктів нерухомого майна, придбаних за Договором, а саме: ПП "Дар`я" прийнято рішення засновників від 01.03.2016, 11.04.2016, 19.04.2016, 04.07.2016, 29.07.2016 про виключення зі складу засновників підприємства ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та актами приймання-передачі від 01.03.2016, 05.04.2016, 10.04.2016, 19.04.2016, 04.07.2016, 29.07.2016 передано їм вищевказане майно.

29. Зокрема, у рішенні засновників ПП "Дар`я" від 01.03.2016 зазначено, що при виході зі складу засновників підприємства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 "забирає свій вклад із складеного капіталу підприємства майном". Згідно з рішенням від 19.04.2016 вийшов зі складу засновників ПП "Дар`я" ОСОБА_10 . Згідно з рішенням від 04.07.2016 вийшла зі складу засновників ПП "Дар`я" ОСОБА_7 . Згідно з рішенням від 29.07.2016 вийшов зі складу засновників ПП "Дар`я" ОСОБА_8 .

30. На підставі рішення засновників ПП "Дар`я" від 01.03.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 9 березня 2016 року зареєстровано: за №28631382 за ОСОБА_1 право власності на Об`єкт-3; за №28632574 за ОСОБА_5 право власності на Об`єкт-10; за №28629752 за ОСОБА_12 право власності на Об`єкт-8.

31. На підставі рішення засновників ПП "Дар`я" від 05.04.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 11 квітня 2016 року зареєстровано за ОСОБА_9 право власності на Об`єкт-1, Об`єкт-4, Об`єкт-9, Об`єкт-11, Об`єкт-12, Об`єкт-13, Об`єкт-14.

32. У подальшому на підставі протоколу №1 установчих зборів учасників ТОВ "Владарк" від 18.04.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 6 травня 2016 року зареєстровано за ТОВ "Владарк", засновником якого є ОСОБА_9 , право власності на: Об`єкт-1 за №29523165, Об`єкт-4 за №29525491, Об`єкт-9 за №29525224, Об`єкт-11 за №29524678, Об`єкт-12 і Об`єкт-13 за №29523877, Об`єкт-14 за №29524154.

33. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Владарк" №3 від 28.07.2016 Об`єкт-4 передано ОСОБА_2 , за яким 3 серпня 2016 року за №30766815 зареєстровано право власності приватним нотаріусом Гаражею Н.П.

34. На підставі протоколу установчих зборів учасників ТОВ "Владарк" №4 від 20.03.2017 Об`єкт-14 переданий у власність ОСОБА_9 (рішення про державну реєстрацію №34466858 від 27.03.2017, приватний нотаріус Гаража Н.П). 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Гаражею Н.П. за №34727267 зареєстровано право власності на Об`єкт-14 за ТОВ "ВДК" (засновник ОСОБА_13 ) на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ВДК" №1 від 05.04.2017.

35. На підставі рішення засновників ПП "Дар`я" від 11.04.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 15 квітня 2016 року зареєстровано за №29193584 за ОСОБА_6 право власності на Об`єкт-16.

36. На підставі рішення засновників ПП "Дар`я" від 19.04.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 22 квітня 2016 року за №29381550 зареєстровано за ОСОБА_10 право власності на Об`єкт-6 і Об`єкт-7.

37. На підставі рішення засновників ПП "Дар`я" від 04.07.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 7 липня 2016 року за №30355001 зареєстровано за ОСОБА_7 право власності на Об`єкт-19.

38. На підставі рішення засновників ПП "Дар`я" від 29.07.2016 приватним нотаріусом Гаражею Н.П. 5 серпня 2016 року за №30803311 зареєстровано за ОСОБА_8 право власності на магазин Об`єкт-18.

39. За доводами прокурора, у власності ПП "Дар`я" залишились Об`єкт-2, Об`єкт-17, Об`єкт-20, Об`єкт-21.

40. Позивач проводив перевірки виконання умов Договору, про що свідчать акти поточної перевірки виконання умов договору №16 від 28.12.2016 і №27 від 26.12.2017.

41. 19 червня 2018 року Позивач прийняв наказ №1237, яким Договір знято з контролю регіонального відділення.

42. Крім того, згідно з актами санітарно-епідеміологічного дослідження від 01-02.06.2016, 08-09.06.2016, 15-17.06.2016 проведено дослідження об`єктів нерухомості ПП "Дар`я" та встановлено, що порушень санітарного законодавства на об`єктах не виявлено.

43. Відповідно до відповідей Банківського та Богодухівського районних відділів ГУ ДСНС в Харківській області порушень протипожежних норм на підприємстві не виявлено.

44. Судовим експертом Росохою С.В. проведено експертне комісійне пожежно-технічне дослідження приміщень ПП "Дар`я" та встановлено, що заходи протипожежної безпеки перебувають у задовільному стані.

45. Щодо дотримання норм екологічного законодавства ТОВ "Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту" здійснило аудит природоохоронної діяльності ПП "Дар`я" на відповідність законодавству України. Згідно зі звітом ніяких порушень законодавства не було виявлено.

Позиція Верховного Суду

46. Суд вважає безпідставними доводи прокурора про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/5717/17.

47. У зазначеній постанові Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що відповідач допустив істотне порушення умов договору купівлі-продажу державного майна - об`єкта незавершеного будівництва, оскільки не завершив будівництво об`єкта нерухомості у визначені договором строки, не підготував та не здійснив відповідних дій щодо переоформлення права на добудову об`єкта, зокрема не добудував та не ввів об`єкт в експлуатацію, не забезпечив виконання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об`єкта, не повідомив про неможливість завершення будівництва об`єкта у встановлені терміни. При цьому Верховний Суд зазначив, що враховуючи невиконання відповідачем умов договору, позивач не отримав очікуваного результату при укладенні договору - добудови та введення відповідачем в експлуатацію у визначений договором строк об`єкта незавершеного будівництва, що є істотним порушенням відповідачем умов договору.

48. Зі змісту наведеної постанови Суд вбачає, що наведені в ній висновки Верховного Суду стосуються застосування норм права у правовідносинах, пов`язаних з невиконанням умов договору купівлі-продажу державного майна щодо добудови придбаного об`єкта та введення його в експлуатацію з дотриманням при цьому вимог екологічної безпеки та охорони навколишнього природного середовища, які не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

49. Водночас висновки Верховного Суду в зазначеній постанові у справі №910/5717/17, на відміну від даної справи, не стосуються вирішення спору та застосування відповідних норм права у правовідносинах, які виникли у зв`язку з відчуженням покупцем об`єкта приватизації (його частини) на користь інших осіб за відсутності згоди на це органу приватизації, зокрема внаслідок переходу права власності на відповідні об`єкти при виході учасника з приватного підприємства.

50. Крім того, в касаційній скарзі прокурор помилково посилається на правові позиції, викладені в постановах Вищого господарського суду України, які не є висновками Верховного Суду щодо застосування норм права.

51. Отже, встановивши після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у поставах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними, Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у частині підстав, передбачених вказаним пунктом, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 зазначеного Кодексу.

52. Водночас Суд враховує, що касаційна скарга подана також з підстави оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за якою відсутні підстави для закриття провадження, та виходить з наступного.

53. Відповідно до статей 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

54. Зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору передбачено частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України серед правових наслідків порушення зобов`язання.

55. У силу частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

56. Зі змісту наведеної норми Суд вбачає, що підставою для розірвання договору є не лише порушення стороною договору, а й наявність шкоди, завданої таким порушенням іншій стороні. Тобто вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Водночас у наведеній правовій нормі йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

57. На момент укладення Договору та прийняття спірних рішень засновників ПП "Дар`я" правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна, зокрема правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств шляхом їх відчуження на користь одного покупця одним актом купівлі-продажу, були врегульовані Законом України "Про приватизацію державного майна" та Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

58. Відповідно до статті 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизація державного майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об`єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки. При приватизації об`єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу (ч. 1 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна").

59. Частиною 2 статті 27 зазначеного Закону було передбачено, що до договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов`язання або зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу. Відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов`язаннями, можливо виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Невиконання або неналежне виконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця щодо основних напрямів розвитку і функціонування приватизованого об`єкта було визначено однією з виключних умов для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством. У договорі купівлі-продажу чітко визначаються критичні значення неналежного виконання виключних умов (строк, відсоток виконання).

60. Аналогічні положення були закріплені у статті 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", згідно з частиною 3 якої до договору включаються зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання. Зобов`язання покупця, передбачені договором купівлі-продажу, зберігають свою дію для осіб, які придбають об`єкт у разі його подальшого відчуження протягом строку дії таких зобов`язань. Подальше відчуження такого об`єкта можливе лише за умови збереження для нового власника зобов`язань, визначених договором купівлі-продажу, виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Відсутність погодження державним органом приватизації подальшого відчуження об`єкта приватизації є підставою для визнання правочинів щодо такого відчуження недійсними.

61. На час звернення прокурора з позовом у цій справі та вирішення спору судами правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна врегульовані Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна".

62. Відповідно до частин 9, 10 статті 26 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду. У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

63. Згідно з частиною 3 зазначеної статті Закону виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є: 1) несплата протягом 60 днів коштів за об`єкт приватизації з дня укладення договору купівлі-продажу відповідно до його умов; 2) невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк; 3) подання органу приватизації неправдивих відомостей; 4) сплата за об`єкт приватизації коштів, отриманих з порушенням вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; 5) невиконання зобов`язання покупця щодо недопущення скорочення чисельності працівників з ініціативи нового власника чи уповноваженого ним органу; 6) продаж або в інший спосіб відчуження покупцем приватизованого об`єкта особам, визначеним частиною другою статті 8 цього Закону, протягом виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу.

64. З огляду на викладені положення законодавства суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що підставою для розірвання договору в судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов`язань за договором. Зокрема, однією з умов для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації є невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.

65. Отже, для правильного вирішення спору щодо розірвання Договору з наведених підстав судам необхідно перш за все встановити умови продажу об`єкта приватизації, обсяг зобов`язань покупця за Договором і строк їх виконання.

66. Під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанції встановили, що умовами продажу відповідного об`єкта на аукціоні є здійснення експлуатації об`єкта приватизації відповідно до санітарних, пожежних та екологічних норм, а також погодження з позивачем подальшого відчуження цього об`єкта зі збереженням зобов`язань покупця для нового власника. Однак при цьому суди не з`ясували строк, протягом якого зазначені зобов`язання ПП "Дар`я" є такими, що їх невиконання може бути підставою для розірвання Договору.

67. Відповідно, суди належним чином не встановили наявність чи відсутність у ПП "Дар`я" обов`язку погоджувати відчуження спірних об`єктів з позивачем як органом приватизації на час прийняття рішень засновників від 01.03.2016, 05.04.2016, 11.04.2016, 19.04.2016, 04.07.2016, 29.07.2016 та передання майна ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

68. У зв`язку з викладеним Суд вважає слушними доводи прокурора про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки його доводам щодо порушення ПП "Дар`я" в ході виконання Договору його окремих умов та норм спеціального законодавства з питань приватизації. При цьому суди не встановили усі необхідні обставини для правильного застосування відповідних правових норм Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про приватизацію державного і комунального майна".

69. Натомість суди безпідставно послались на те, що право власності на викуплені ПП "Дар`я" об`єкти приватизації перейшло до зазначених фізичних осіб не внаслідок цивільно-правових правочинів, а на підставі корпоративних прав шляхом виплати їм частки в статутному капіталі товариства у зв`язку з їх виходом зі складу учасників товариства. Суд вважає, що обставини переходу права власності на об`єкт приватизації (його частину) до учасників ПП "Дар`я" у зв`язку з отриманням ними під час виходу з підприємства вкладів у натуральній формі не є достатньою підставою для висновку про звільнення ПП "Дар`я" як покупця за Договором від обов`язку погоджувати таке відчуження з позивачем як органом приватизації та збереження зобов`язань за Договором для нових власників.

70. Разом з тим, зі змісту оскаржуваних судових рішень Суд вбачає, що суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам статті 86 Господарського процесуального кодексу України не здійснили безпосереднє дослідження кожного з оскаржуваних рішень засновників ПП "Дар`я" щодо їх змісту та підстав прийняття, обмежившись лише зазначенням про передання за деякими з них права власності на відповідні об`єкти та реєстрацію на їх підставі права власності за відповідними особами. Без належного з`ясування зазначених обставин Суд вважає безпідставними будь-які висновки про відповідність оскаржуваних рішень вимогам законодавства.

71. Водночас, погоджуючись з твердженням судів попередніх інстанцій про те, що рішення засновників приватного підприємства не є правочинами в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України та не підлягають визнанню недійсними відповідно до положень статей 203, 215 цього Кодексу, Суд звертає увагу, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Тобто суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, які фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

72. Так, рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим згідно з усталеною судовою практикою підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) юридичної особи можуть бути, зокрема, невідповідність таких рішень вимогам законодавства. При цьому протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 Господарського кодексу України.

73. Разом з тим відповідно до положень статей 2, 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

74. Тобто під час розгляду позовних вимог прокурора про визнання недійсними рішень засновників ПП "Дар`я" судам першої та апеляційної інстанцій необхідно було на підставі наданих учасниками спору доказів встановити наявність чи відсутність підстав для висновку про невідповідність цих рішень приписам законодавства, на які посилається прокурор у позовній заяві, а також наявність чи відсутність порушення у зв`язку з їх прийняттям прав (охоронюваних законом інтересів) держави в особі позивача. Однак суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді цієї справи наведені обставини належним чином не з`ясували.

75. З огляду на викладене Суд погоджується з посиланням прокурора про ненадання належної правової оцінки спірним рішенням засновників ПП "Дар`я" та його доводам щодо підстав недійсності цих рішень.

76. Натомість суди без достатніх правових підстав дійшли висновку про те, що вилучення декількох об`єктів приватизованого майна на користь засновників ПП "Дар`я", які вийшли з товариства, відповідає вимогам Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на час виходу учасників зі складу товариства). Тобто суди попередніх інстанцій, не навівши жодного обґрунтування щодо підстав застосування положень наведеного Закону до спірних правовідносин, помилково ототожнили приватне підприємство, яким є ПП "Дар`я", з господарським товариством.

77. Аналіз положень статей 83, 89, 113 Цивільного кодексу України та статей 79, 80, 113 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень засновників ПП "Дар`я") не дає підстав для такого ототожнення. Відповідно до зазначених правових норм юридичні особи можуть створюватися не лише у формі товариств і установ, а і в інших передбачених законом формах. При цьому господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Тоді як приватне підприємство є окремою організаційно-правовою формою суб`єкта господарювання, що передбачена статтею 113 Господарського кодексу України. Наявність у підприємства, яке може діяти, зокрема, на основі приватної власності кількох громадян, статутного капіталу не є достатньою підставою для визнання його господарським товариством (зокрема товариством з обмеженою відповідальністю).

78. Суд враховує, що з огляду на положення статті 8 Цивільного кодексу України відсутність правового регулювання є підставою для застосування до відповідних правовідносин правових норм цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону), з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, положень статуту відповідного приватного підприємства тощо. Однак зі змісту оскаржуваних судових рішень Суд вбачає, що суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду цієї справи не досліджували статут ПП "Дар`я" в редакції чи редакціях, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, зокрема щодо врегулювання порядку виходу учасників з підприємства, отримання ними часток тощо. Також суди належним чином не дослідили обставини щодо складу учасників ПП "Дар`я" на момент прийняття кожного з оскаржуваних рішень засновників ПП "Дар`я" та не встановили обставини, які б надавали підстави визнати правовідносини щодо їх виходу з ПП "Дар`я" подібними до правовідносин щодо виходу учасників з товариства з обмеженою відповідальністю. Без дослідження зазначених обставин Суд вважає передчасними будь-які висновки щодо застосування до спірних у справі правовідносин положень Закону України "Про господарські товариства". У зв`язку з наведеним Суд вважає також передчасними твердження прокурора про порушення вимог зазначеного Закону при виході учасників з ПП "Дар`я".

79. З огляду на встановлені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи Суд не приймає до уваги ті доводи прокурора про невиконання ПП "Дар`я" вимог Договору щодо використання відповідних об`єктів з дотриманням норм екологічного, санітарного та протипожежного законодавства, які стосуються переоцінки судом касаційної інстанції доказів та встановлення інших обставин, ніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій. Водночас Суд вважає слушними доводи прокурора про надання судами вибіркової оцінки доказам та доводам, наданим учасниками справи на підтвердження та спростування зазначених обставин.

80. У зв`язку з викладеним Суд вважає також передчасними висновки судів щодо відмови в задоволенні похідних позовних вимог щодо повернення у державну власність в особі Позивача відчуженого за Договором майна та оскарження рішень про державну реєстрацію прав на таке майно.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

81. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

82. Зважаючи на встановлені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

83. Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

84. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене та на підставі належних доказів з`ясувати усі обставини, необхідні для правильного застосування норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, зокрема, встановлюють умови розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації тощо.

Розподіл судових витрат

85. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Судом не здійснюється.

86. Разом з тим Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про повернення з бюджету надлишково сплаченого прокуратурою Харківської області судового збору в розмірі 66956,05 грн, адже під час розгляду справи в касаційному порядку Суд з`ясував, що заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 у позовній заяві безпідставно зазначив вимоги про визнання недійсними шістьох рішень засновників ПП "Дар`я" як одну позовну вимогу. У зв`язку з наведеним в ухвалі Верховного Суду від 10.09.2020 помилково зазначено про те, що скаржник мав сплатити судових збір, виходячи з 28 (а не 33) вимог немайнового характеру. Водночас сплачений скаржником на підставі платіжного доручення №1962 від 20.08.2020 судовий збір у сумі 284690,54 грн відповідає встановленому Законом України "Про судовий збір" розміру.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі №922/1633/18 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.

2. Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі №922/1633/18 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі №922/1633/18 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Кролевець

Судді Н. Губенко

В. Студенець