ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Справа № 924/467/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Cоколовська О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Крутенчук М.В. (директор)

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мівас" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року у справі №924/467/20 (повний текст складено 08 жовтня 2020 року, суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мівас"

до Ганнопільської сільської ради

про укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року у справі №924/467/20 відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Мівас" до Ганнопільської сільської ради про укладення договору.

Вказане рішення мотивоване тим, що згідно наявних у справі дозволів №000276, №000034, №000508 позивач є перевізником пасажирів на міжобласному автобусному маршруті (всі дозволи видані на - перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування), його відносини з Ганнопільською сількою радою (відповідачем - органом місцевого самоврядування) регулюються частиною другою вищевказаної статті 31 Закону, а саме, на підставі дозволу (а не договору, який характерний для перевізників на міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) маршрутах), що власне і підтверджується наявними у справі дозволами. При цьому, частина друга статті 31 Закону (що передбачає дозвіл), на відмінну від частини першої цієї статті (що передбачає наявність договору) прямо не передбачає відшкодування перевезення пільгових категорій громадян, а передбачає лише загальну вказівку про умови організації перевезень. Тобто, даний Закон не встановлює прямого обов`язку на укладення договору щодо відшкодування перевезень пільгових категорій громадян для перевізників міжобласного автобусного сполучення. У позовній заяві позивач також не вказав правового обгрунтування (конкретні норми закону) щодо встановлення зобов`язання (обов`язкової умови) сільської ради на укладення заявленого у позові договору (саме з таким видом перевізника, яким є позивач). Умови відшкодування перевезення пільговиків, як вбачається із матеріалів справи затверджені рішенням сільської ради від 20.02.20 № 2-48/2020 у вигляді Положення про порядок компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, який і передбачає відшкодування відповідних витрат на основі відомостей продажу пільгових квитків та розрахунком вартості послуг з автостанції міста Славута виключно в межах виділених бюджетних асигнувань. При цьому, незгода позивача з даними умовами (Положення) може бути врегульована шляхом оскарження даного рішення сільської ради до суду (за окремим позовом), а не шляхом зобов`язання відповідача укласти договір, умови якого будуть суперечити прийнятому ним рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мівас" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року у справі №924/467/20 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що ТОВ "Мівас" є автомобільним перевізником відповідно до наданої суду ліцензії та зареєстрований в с.Глинки, яке в підпорядкуванні Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Спір виник при укладенні договору (замовлення), внаслідок ухилення відповідача, як головного розпорядника місцевого бюджету, який позивач наповнює сплачуючи податки та інші збори, передбачити зрозумілий порядок і умови компенсаційних розрахунків виходячи з вартості квитка пільговика, а не частини поїзди. Відносини замовника перевезень та перевізника у різних випадках оформляються різними документами - у певних випадках оформляються договором, а в інших - дозволом. Водночас значення як дозволу, так і договору одне й те саме - встановлення вимог до перевізника щодо здійснення ним господарської діяльності. Тому і правова природа як дозволу, так і договору щодо організації перевезень - однакова. Рішення сільської ради від 20 лютого 2020 року №2-48/2020 не підлягає застосуванню в цій справі, оскільки встановлює механізм відшкодування перевізникам компенсаційних виплат тільки на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 листопада 2020 року у справі №924/467/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мівас" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року у справі №924/467/20 та призначено дату судового засідання на 01 грудня 2020 року.

Від відповідача - Ганнопільської сільської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що законодавство не містить прямої імперативної вказівки закону на обов`язковість договору про укладення якого просить позивач за рішенням суду, а отже такий договір може бути укладений між сторонами лише на основі закріпленого в статтях 6, 627 Цивільного кодексу України принципу вільного волевиявлення сторін (свободи договору), а не за рішенням суду.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №42 від 19 грудня 2019 року ТОВ "Мівас" звернулось до Ганнопільської сільської ради з проханням надіслати позивачу проект договору на проведення компенсаційних виплат перевізнику за пільгове перевезення окремих категорій громадян за міжміські міжобласні перевезення автотранспортом загального користування.

На даний лист надано відповідь №02-25-96/2020 від 21 січня 2020 року де вказано, що враховуючи норми чинного законодавства на Ганнопільську сільську раду покладається організація перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування. З метою впорядкування механізму відшкодування втрат перевізниками від пільгового перевезення окремих категорій громадян, відповідно до домовленостей Ганнопільської, Берездівської, Улашанівської, Крупецької сільських рад та у разі схвалення проекту Положення про порядок відшкодування пільг з послуг зв`язку та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, який розглядатиметься на черговому засіданні сесії Ганнопільської сільської ради, Ганнопільською сільською радою укладатимуться з приватними перевізниками угоди про відшкодування втрат за пільгове перевезення громадян на приміських автобусних маршрутах загального користування, організатором перевезень по яких є Ганнопільська сільська рада на міжміських автобусних маршрутах загального користування, що формуються у Славутському районі та входять до Ганнопільської, Берездівської, Улашанівської, Крупецької ОТГ. Відшкодування вказаних втрат проводитиметься на основі відомостей продажу пільгових квитків та розрахунком вартості послуг з автостанції міста Славута виключно в межах виділених бюджетних асигнувань. Після схвалення Положення про порядок відшкодування пільг з послуг зв`язку та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян позивачу буде направлено проект договору про порядок здійснення компенсаційних виплат перевізникам за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

20 лютого 2020 року Ганнопільською сільською радою прийнято рішення №2-48/2020, яким затверджено Положення про порядок компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян /а.с. 40-41/.

Листом №02-25-252/2020 від 02 березня 2020 року, адресованим позивачу Ганнопільська сільська рада надіслала ТОВ "Мівас" договір про порядок здійснення компенсаційних виплат перевізникам за пільговий проїзд окремих категорій громадян на приміських автобусних маршрутах загального користування (крім таксі) та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що оформляються в Славутському районі та входять до Ганнопільської, Берездівської, Улашанівської та Крупецької ОТГ.

Проект договору, який запропоновано відповідачем (підпис лише в колонці Ганнопільська сільська рада) зазначено: відшкодування коштів за пільгове перевезення проводиться на основі відомостей продажу пільгових квитків та розрахунку вартості послуг з автостанції міста Славута виключно в межах виділених бюджетних асигнувань (пункт 1.5); відшкодування коштів за пільгове перевезення здійснюється в межах коштів, виділених з сільського бюджету (в тому числі за рахунок субвенцій з бюджету Улашанівської, Крупецької, Берездівської сільських рад) на зазначені цілі у відповідному бюджетному році по мірі їх надходження (пункт 1.6.); очікувана вартість даного договору становить 48810 грн. (пункт 1.7.); повноваження розпорядника коштів встановлені розділом 2.2.

18 березня 2020 року за №51 позивач направив голові Ганнопільської сільської ОТГ лист з своїм проектом договору, копія якого (проекту) разом з додатками №1-5 додано до справи. Зокрема, пункт 2.1.1. вказаного проекту передбачає право перевізника на отримання компенсації від пільгових перевезень автомобільним транспортом, яке підлягає захисту, незважаючи на те, скільки видатків на ці потреби передбачено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". Пункт 2.2.1 передбачає, що розпорядник забезпечує соціальні гарантії пільговим категоріям громадян на безоплатний або пільговий проїзд шляхом компенсаційних виплат перевізнику з врахуванням обсягів пільгових перевезень пасажирів на основі звітних даних перевізника за талонною системою і єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. В силу пункту 2.2.4. розпорядник коштів опрацьовує звітність перевізника за пільгові перевезення окремих категорій громадян в тому числі з січня поточного року та компенсує пільгові перевезення відповідно до порядку розрахунків за цим договором. Очікувана вартість договору 48810 грн. (пункт 3.1.). Подальший перерахунок вартості договору буде здійснюватись відповідно до фактичних обсягів пільгових перевезень (з урахуванням звітності перевізника - пункти 3.4, 3.5.).

На даний лист надано відповідь (лист № 02-25-405/2020 від 07 квітня 2020 року) де вказано, що Ганнопільська сільська рада, розглянувши проект договору позивача, вважає його таким, що не відповідає чинному законодавству. При цьому, надає свій проект договору, що забезпечить пільговий проїзд окремих категорій громадян в межах видатків, передбачених в бюджетах ОТГ Славутського району. У разі відмови в укладенні договору відшкодування втрат ТОВ "Мівас" по вказаному напрямку здійснюватися не буде.

Згідно наданого проекту договору (№5), а саме пункту 2.2.2. розпорядник коштів здійснює компенсаційні виплати перевізнику за пільгове перевезення окремих категорій громадян на міжміських автомобільних маршрутах до населених пунктів Хмельницької області в межах коштів виділених з місцевого бюджету на зазначені цілі у 2020 році. Розмір компенсації визначається на підставі проїзних документів, що продані касою автостанції м. Славута. Очікувана вартість договору 48810 грн. (пункт 1.3.).

Також подано: форму №3 пільга; копію ліцензії зі строком дії з 19 жовтня 2014 року - необмежений №421905, виданої Держінспекцією України з безпеки на наземному транспорті ТОВ "Мівас"; дозвіл Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №000276 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, виданий ТОВ "Мівас" з терміном дії до 23 квітня 2024 року; дозвіл Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №000034 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, виданий ТОВ "Мівас" до 27 листопада 2023 року; дозвіл Державної служби України з безпеки на транспорті серії МВ №000508 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, виданий ТОВ "Мівас" до 23 січня 2022 року.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку про відмову у позові, оскільки Закон України "Про автомобільний транспорт" не встановлює прямого обов`язку на укладення договору щодо відшкодування перевезень пільгових категорій громадян для перевізників міжобласного автобусного сполучення. У позовній заяві позивач також не вказав правового обгрунтування (конкретні норми закону) щодо встановлення зобов`язання (обов`язкової умови) сільської ради на укладення заявленого у позові договору (саме з таким видом перевізника, яким є позивач). Крім того, суд зазначив, що умови відшкодування перевезення пільговиків, затверджені рішенням сільської ради від 20.02.20 № 2-48/2020 передбачають порядок відкшодування відповідних витрат, але незгода позивача з даними умовами (Положення) може бути врегульована шляхом оскарження даного рішення сільської ради до суду (за окремим позовом), а не шляхом зобов`язання відповідача укласти договір, умови якого будуть суперечити прийнятому ним рішення.

Однак, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Положеннями статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порядок укладення господарських договорів регулюється статтями 179-181 Господарського кодексу України та статтями 638-646 Цивільного кодексу України.

Як зазначалося вище, 18 березня 2020 року за №51 ТОВ "Мівас" направив голові Ганнопільської сільської ОТГ лист з своїм проектом договору, копія якого (проекту) разом з додатками №1-5 додано до справи.

На даний лист надано відповідь (лист № 02-25-405/2020 від 07 квітня 2020 року) де вказано, що Ганнопільська сільська рада, розглянувши проект договору позивача, вважає його таким, що не відповідає чинному законодавству. При цьому, надає свій проект договору, що забезпечить пільговий проїзд окремих категорій громадян в межах видатків, передбачених в бюджетах ОТГ Славутського району. У разі відмови в укладенні договору відшкодування втрат ТОВ "Мівас" по вказаному напрямку здійснюватися не буде.

Відповідно до частини 1 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 3, 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 Господарського кодексу України та статтею 648 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування. В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору.

Відповідно до статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статей 640, 641 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про автомобільний транспорт" надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб.

Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Частиною 2 статті 29 Закону передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

У статті 37 Закону зазначено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтями 19, 20 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів. Надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.

Відповідно до підпункту "ґ" статей 86, 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів на соціальний захист і соціальне забезпечення належать компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Розмежування видатків, між місцевими бюджетами здійснюється на основі принципу субсидіарності з урахуванням критеріїв повноти надання публічних послуг та наближення їх до безпосереднього споживача.

За змістом статті 142 Конституції України та статей 91, 22 Бюджетного кодексу України, якими передбачено участь держави у формуванні доходів місцевого самоврядування, фінансову підтримку місцевого самоврядування та можливість компенсації державою витрат місцевого самоврядування, не виключається можливість в забезпеченні перевізника компенсаційними коштами за надання пільговим категоріям населення транспортних послуг, оскільки саме відповідач, як головний розпорядник коштів місцевих бюджетів, здійснює розрахунки з постачальниками соціальних послуг.

Обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд автомобільним транспортом, перевізник не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування відшкодування перевізнику витрат на перевезення визначених категорій громадян.

Забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені перевізником.

Тобто, фінансові зобов`язання держави щодо компенсації вартості послуг перевезення автомобільним транспортом, наданих пасажирам - пільговим категоріям громадян виникає із законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавством особам.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивачем було направлено сільській раді проект договору. З відповіді органу місцевого самоврядування та направленого проекту договору вбачається, що існує спір щодо умов договору, відтак такий договір є обов`язковим до укладення.

Тобто у даній справі заявлена позовна вимога про укладення договору, який є обов`язковим до укладення в силу спеціальних нормативних вимог, що надає можливість укладення такого договору в судовому порядку відповідно до частин 7-8 статті 181 та статті 179 Господарського Кодексу України за наявності спору щодо окремих умов договору.

Здійснивши аналіз запропонованих позивачем положень договору про відшкодування компенсаційних виплат перевізнику, збитків, який здійснює пільгові перевезення окремих категорій громадян автомобільним транспортом на міжобласних автобусних маршрутах загального користування на відповідність положенням чинного законодавства та редакцією, що була запропонована відповідачем, колегією суддів встановлено, що запропонована позивачем редакція договору відповідає положенням чинного законодавства.

Не приймаються до уваги колегією суддів заперечення Ганнопільської сільської ради викладені у листі №02-25-96 від 21 січня 2020 року стосовно того, що відшкодування вказаних втрат проводитиметься на основі відомостей продажу пільгових квитків та розрахунком вартості послуг з автостанції міста Славута виключно в межах виділених бюджетних асигнувань, оскільки у перевізника наявний обов`язок перевозити пільгові категорії населення, а у органу місцевого самоврядування відшкодовувати вказані втрати. В свою чергу, відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для невиконання грошових зобов`язань. Ганнопільською сільською радою не доведено, якими нормами чинного законодавства передбачено заборону відшкодовувати вартість перевезення пільгових категорій громадян виключно по відомостях автостанцій та визначати перелік таких автостанцій. Перевізник здійснює продаж пільгових квитків вздовж всього маршруту, а відтак відшкодування має здійснюватися також по відомостях перевізника, а не лише по відомостях автостанції міста Славути.

Безпідставним є посилання місцевого господарського суду на невідповідність проекту договору умовам Положення про порядок компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, яке затверджене рішенням сільської ради №2-48/2020 від 20 лютого 2020 року, оскільки як вбачається з пункту 2.1 даного положення воно стосується пільгового перевезення окремих категорій громадян на приміських автобусних маршрутах загального користування (крім таксі) та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що формуються у межах Славутського району та поширюються на територію Ганнопільської, Берездівської, Улашанівської та Крупецької сільських об`єднаних територіальних громад, в той час ТОВ "Мівас" просить укласти договір про відшкодування коштів за пільгове перевезення на міжобласних маршрутах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість вимог позовної заяви. Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню.

У відповідності до статті 129 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мівас" на рішення господарського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року у справі №924/467/20 задоволити.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року у справі №924/467/20 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов задоволити. Визнати укладеним між ТОВ "Мівас" та Ганнопільською сільською радою договір про відшкодування компенсаційних виплат перевізнику, збитків, який здійснює пільгові перевезення окремих категорій громадян автомобільним транспортом на міжобласних автобусних маршрутах загального користування Славута-Рівне (рейси 203/204, 205/206), Славута-Рівне (рейси 81/82, 89/90), Рівне-Славута (рейси 97/98, 99/100). в наступній редакції:

Договір

про відшкодування компенсаційних виплат перевізнику, збитків, який здійснює пільгові перевезення окремих категорій громадян автомобільним транспортом на міжобласних автобусних маршрутах загального користування Славута-Рівне (рейси 203/204, 205/206), Славута-Рівне (рейси 81/82, 89/90).

с. Ганнопіль 01 грудня 2020 року

Ганнопільська сільська рада, в особі сільського голови Медведюк Маргарити Іванівни, що діє на підставі Регламенту ради і Закону України "Про місцеве самоврядування" (далі - Розпорядник) з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю "МІВАС" в особі директора Крутенчука Михайла Васильовича, який діє на підставі статуту, , (далі - Перевізник) з іншої сторони (разом - Сторони) уклали цей договір з метою забезпечення державою соціальних гарантій громадянам відповідно до статей 3, 46, 92, 142, 143 Конституції України, статей 22, 85, 87, 91, 96, 97, 101 Бюджетного кодексу України, законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про автомобільний транспорт", "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", інші нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

1. Предмет договору

1.1. Цей договір встановлює порядок компенсаційних витрат, збитків (далі - компенсація) Перевізнику за перевезення пільгових категорій громадян (перелік пільговиків за законом в Додатку 1);

1.2. Послуги з перевезення автомобільним транспортом на безоплатній основі або за пільговими умовами надаються громадянам, яким таке право встановлено виключно законами України;

1.3.Компенсація Перевізнику проводиться на міжобласних автобусних маршрутах загального користування Славута-Рівне (рейси 203/204, 205/206), Славута-Рівне (рівне 81/82, 89/90) за умови реєстрації Перевізника і місця формування маршрутів у Славутському районі на території Ганнопільської територіальної громади.

2. Права та обов`язки сторін

2.1. "Перевізник"

2.1.1. Право Перевізника на отримання компенсації від пільгових перевезень автомобільним транспортом, підлягає захисту, незважаючи на те, скільки видатків на ці потреби передбачено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", оскільки фінансові зобов`язання держави виникли не із зазначеного Закону, а із законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавчо особам, а також із нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з виконавцями послуг, зокрема, послуг із перевезення таких категорій громадян. Кошти, які Перевізник отримає з бюджету, компенсують його збитки (видатки), тому на підставі п.292.11 ПКУ до складу доходу вони не включаються;

2.1.2. Перевізник має право призупинити надання послуг за договором з моменту невиконання Розпорядником зобов`язань у разі відсутності оплати протягом 7 днів після виставлення рахунку;

2.1.3. Забезпечує перевезення автомобільним транспортом загального користування у приміському та/або міжміському сполученні на міжобласних автобусних маршрутах загального користування при наявності оформлених у громадян на автостанціях пільгових квитків;

2.1.4. У разі посадки в автобус громадянина, який має право пільгового проїзду на зупинках, де відсутня автостанція, пільгове перевезення здійснює після пред`явлення відповідного посвідчення чи довідки, на підставі якої надається пільга, при наявності оформленого водієм пасажиру пільгового квитка;

2.1.5. Забезпечує безпечне і якісне перевезення пільгової категорії населення, ведення первинного обліку перевезень пільгової категорії пасажирів;

2.1.6. Надає звітність Розпоряднику за пільгові перевезення окремих категорій громадян в тому числі з січня поточного року;

2.1.7. Перевізником застосовується наскрізна нумерація Відомостей продажу пільгових квитків протягом календарного року;

2.1.8. Перевізник інформує громадян щодо порядку надання послуг безоплатного чи пільгового проїзду та забезпечує допомогою під час посадки і висадки з автобусу осіб з обмеженими фізичними властивостями;

2.1.9. В триденний термін повідомляє Розпорядника про зміни в організації перевезень.

2.2. «Розпорядник коштів»

2.2.1. Розпорядник забезпечує від імені держави встановлені законами соціальні гарантії пільговим категоріям громадян на безоплатний чи пільговий проїзд автомобільним транспортом шляхом компенсаційних виплат Перевізнику, виходячи з передбачених в Держбюджеті субвенцій, коштів від регіональних органів соціального захисту населення, місцевих бюджетів, залучення додаткових джерел фінансування з врахуванням обсягів пільгових перевезень пасажирів на основі звітних даних Перевізника за талонною системою і єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги;

2.2.2. Проводить співробітництво з іншими розпорядниками бюджетних коштів з питань розподілу обсягів міжбюджетних трансфертів для забезпечення соціальних гарантій держави і виконання програм соціального захисту населення;

2.2.3. Має право затверджувати програми щодо пільгового проїзду окремих категорій громадян, що не передбачені законом та вносити пропозиції Перевізнику щодо змін в цьому Договорі;

2.3.4. Опрацьовує звітність Перевізника за пільгові перевезення окремих категорій громадян в тому числі з січня поточного року та компенсує пільгові перевезення відповідно до порядку розрахунків за цим договором.

3. Ціна Договору і порядок розрахунків

3.1. Очікувана вартість даного договору 48810,00 (Сорок вісім тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок);

3.2. Оплата за договором повинна здійснюватися в національній валюті України (гривні);

3.3. Сторони погодили встановлювати еквівалент грошових зобов`язань (боргу) в іноземній валюті - доларах США. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу в установлений строк (курс UAH /USD).

3.4. Вартість Договору формується Розпорядником з урахуванням відомостей з єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України і звітністю Перевізника;

3.5. Подальший перерахунок вартості Договору буде здійснений відповідно до фактичних обсягів пільгових перевезень;

3.6. Розпорядник забезпечує компенсацію від пільгових перевезень на рахунок Перевізника, на підставі рахунку-фактури, Акту наданих послуг та Акту звіряння;

3.7. Перевізник щомісяця до 5 числа подає Відомості перевезень пільгових категорій громадян (Додаток 2 до Договору) та Розрахунок компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян Розпоряднику (далі - Розрахунок) (Додаток 3 до Договору);

3.8. Розрахунок формується на підставі Відомостей продажу пільгових квитків автостанцій (без ПДВ і автостанційного збору) і Перевізника, а також інших витрат собівартості перевезень;

3.9. Розпорядник щомісяця до 7 числа опрацьовує надані документи, і у разі виявлення розбіжностей повертає їх перевізнику для усунення недоліків;

3.10. На підставі перевіреного Розрахунку, Перевізником формується рахунок-фактура, Акт наданих послуг (Додаток 4 до Договору), який разом з Актом звіряння розрахунків (Додаток 5 до Договору) до 10 числа подаються Розпоряднику для підписання (документи передаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення);

3.11. Розпорядник протягом 3 робочих днів після отримання повного пакету документів перевіряє і підписує Акт наданих послуг, Акт звіряння розрахунків та упродовж 7 робочих днів забезпечує оплату.

4. Відповідальність сторін

4.1. В разі порушення боржником зобов`язання, він сплачує суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 3 % річних від простроченої суми;

4.2. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі;

4.3. Під збитками розуміються: втрати, яких Перевізник зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які Перевізник міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода);

4.4. Відсутність бюджетного призначення на фінансування компенсації Перевізнику наданих безоплатних послуг пільговим категоріям громадян не може бути підставою для звільнення Розпорядника від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання;

4.5.Перевізник несе юридичну відповідальність за повноту, якість формування документів та достовірність поданої інформації Розпоряднику;

4.6. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором у разі виникнення форс-мажорних обставин (на час їх існування) за умови невідкладного сповіщення стороною, у якої вони виникли, іншої сторони. (форс-мажорні обставини підтверджуються відповідною довідкою Торгово-промислової палати).

5. Термін дії договору, умови зміни і припинення

5.1. Даний Договір складений українською мовою у двох примірниках по одному кожній Стороні, підписаний, пронумерований, зшитий і посвідчений підписами представників Сторін у місці зшивання і скріплення печатками;

Сторони домовились, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і розповсюджується на відносини, що фактично склалися з 01.01.2020 та діє до закінчення строку Дозволів на обслуговування автобусних маршрутів, а в частині зобов`язань, що лишилися не виконаними - до їх повного виконання;

5.2. Договір вважається пролонгованим на строк дії продовженого дозволу на обслуговування автобусних маршрутів;

5.3. Виділення коштів на компенсацію припиняється у разі повного виконання зобов`язань по Договору, закінчення строку дії чи анулюванню дозволів на обслуговування автобусних маршрутів, позбавлення автомобільного перевізника ліцензії на здійснення автомобільних пасажирських перевезень, зміни у законодавстві щодо обов`язку перевізника надавати соціально значущі послуги з пільгових перевезень пасажирів, які користуються такими правами;

5.4. Договір діє в частині зобов`язань Сторін на підставі державних соціальних гарантій щодо пільг на транспортні послуги та критерії їх надання, які визначаються виключно законами щодо окремих категорій пільговиків;

5.5. Зобов`язання Сторін припиняється виконанням, проведеним належним чином;

5.6. Договір може змінюватися за згодою сторін та на підставі змін у законодавстві, що регулюють питання пільгового проїзду окремої категорії громадян шляхом підписання додаткової угоди до цього договору;

5.7. Після підписання цього Договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу;

5.8. Усі спори, що пов`язані із цим Договором, його укладанням або такі, що виникають в процесі виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками Сторін. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному законодавством України.

6. Порядок продажу пільгових квитків на автобуси

6.1. Пільгові квитки на автобусний рейс продаються пільговій категорії громадян, через автостанції або Перевізником;

6.2. При здійсненні посадки пасажира поза межами автобусної станції після пред`явленого громадянином посвідчення, довідки, на підставі якої надається пільга, водій автобусу видає пасажиру пільговий квиток, вносить до Відомостей продажу пільгових квитків ініціали, категорію пільговика, номеру посвідчення, місце проживання на підставі документу, що підтверджує місце реєстрації пільговика і отримує його підпис;

6.3. Дані про пільгові категорії громадян, які здійснюють поїздку з автостанції, Перевізник отримує з Відомості продажу квитків автостанцій.

7. Інші умови договору

7.1. Для укладення цього Договору, Перевізник надає Розпоряднику копії діючих дозволів на перевезення, витяги з дозволів, розклад руху, таблицю вартості проїзду, копію договору із страховиком;

7.2. Компенсація Перевізнику безоплатно наданих послуг з перевезення складається із витрат на перевезення (повна собівартість, що забезпечує перевезення), та відшкодовується відповідно законів і державних програм соціальної допомоги за рахунок видатків з Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел не заборонених законом;

7.3. Сторони вживають заходи щодо запобігання зловживань громадянами правом пільгового проїзду, якщо надання послуг з перевезення обмежено законом за видами сполучень, кількістю поїздок;

Додатки та всі документи, які посилаються на даний договір є його частиною.

Юридичні адреси і реквізити сторін

«РОЗПОРЯДНИК» Ганнопільська сільська рада 30030, Хмельницька область, Славутський район, село Ганнопіль, вулиця Миру, 18 «ПЕРЕВІЗНИК» Товариство з обмеженою відповідальністю «МІВАС» 30031, Хмельницька область, Славутський район, село Глинники, вулиця Гагаріна, 20

Додаток 1

до Договору

Перелік пільгових категорій для здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування

№ п/пПерелік категорій
1.Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
2.Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»
3.Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
4.Закон України «Про охорону дитинства»
5.Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»
6.Закон України «Про жертви нацистських переслідувань»
7.Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (ст.14) Витрати, пов`язані з перевезенням військовослужбовців та членів їх сімей, їх особистого майна автомобільним (за винятком таксі) транспортом, при направленні військовослужбовців у відрядження, відшкодовуються за рахунок коштів Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок відшкодування витрат, пов`язаних з перевезенням військовослужбовців та членів їх сімей, їх особистого майна залізничним, повітряним, водним і автомобільним (за винятком таксі) транспортом, затверджений Кабінетом Міністрів України від 02.03.2016 №155. За відсутності договору з перевізником, відшкодування витрат, пов`язаних з проїздом та перевезенням особистого майна, може здійснюватися шляхом відшкодування фактичних витрат у разі придбання військовослужбовцями та членами їх сімей проїзних (перевізних) документів (квитків на проїзд, квитків на перевезення багажу, квитанцій) за власні кошти.
8.Закон України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на України»

Додаток 2

до договору

Відомість перевезень пільгових категорій громадян

автомобільним транспортом на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування __________________рейси№________

за ______________20__ року

ДатаПрізвище, ініціали пільговикаЗареєстроване місце проживання (назва населеного пункту та району) Серія і номер посвідчення, довідки, категорія Дальність поїздки, км Вартість поїздки, грн. (за діючим тарифом)/знижкаПідпис пільговика

Додаток 3

до договору

РОЗРАХУНОК

компенсацій за пільгові перевезення окремих категорій громадян за _________________________ місяць 20______р.

№ та дата відомості Кількість перевезених пільговиків, осібЗагальний пасажиро-оборот по відомості, пас/кмЗагальна вартість проїзду пільговиків по відомості, грн.Загальна вартість проїзду за 1 пас/км, грн.
Відомість а/с № 1
Відомість а/с № 2
Відомість а/с № …
…
Відомість перевізника № 1
Відомість перевізника № 2
Відомість перевізника №
…
Інші витрати
Всього*
* рядок «Всього» заповнюється обов`язково

Перевізник ______________

Головний бухгалтер _____________

Додаток 4

до договору

Акт

наданих послуг за ________місяць 20__ р.

________________________________________________________

(найменування перевізника)

за договором № _______від «____»____________20__ р.

Перевізник надав транспортні послуги з перевезення пасажирів пільгових категорій автомобільним транспортом на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування, для здійснення компенсаційних виплат РОЗПОРЯДНИКОМ, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг з «__»_____20__ р. по «__»____20__р. :

№ з/пКількість перевезених пільговиків, осібОбсяг надання послуг в пас/кмВартість проїзду, грн. Вартість проїзду у за 1 пас/км, грн. Сума до відшкодування з бюджету (грн.)

Всього

Сума до відшкодування за ___________місяць 20__ р.: _______ грн. ____ коп.

__________________________________________________________________

(сума прописом)

Еквівалент грошових зобов`язань в іноземній валюті - доларах США дорівнює _________ USD. На день складання цього Акту 1 USD =________ UAH.

Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу в установлений строк (курс UAH /USD).

_______________/___________/ _______________/___________/

«Перевізник» «Розпорядник»

Додаток 5

до договору

Акт

звіряння розрахунків за надані послуги з пільгового перевезення окремих категорій громадян між Перевізником та Розпорядником

станом на____________________20__ р.

Заборгова-ність на початок звітного року, станом на 01.01.20__р.Фактично нараховано для відшкодування з бюджетуПрофінансованоЗаборгованість
з початку рокуза звітний місяцьСтаном на 01.__. 20__р.у тому числіСтаном на 01.__. 20__р.у тому числі
за поточний рікпогашення заборгованості за попередні періоди поточного рокуминулих місяців

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/467/20 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "07" грудня 2020 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.