ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/778/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Комунальне підприємство Фастівтепломережа

про стягнення 1 512 061,55 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників сторін:

від позивача: Поліщук В.О. (довіреність № 14-200 від 17.05.2019 року);

від відповідача: Будова Н.М. (ордер КС № 658680 від 02.04.2020 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Фастівтепломережа про стягнення 1 512 061,55 грн. з яких 187 642,19 грн. 3% річних та 1 324 419,36 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.04.2020 року відкрито провадження у справі № 911/778/20, справу № 911/778/20 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.2020 року.

22.05.2020 року представником відповідача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 25.05.2020 року не з`явилися, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 22.04.2020 року не виконали.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, суд дійшов висновку про задоволення відповідного клопотання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.05.2020 року підготовче засідання відкладено на 10.06.2020 року.

25.05.2020 року після судового засідання представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В судовому засіданні 10.06.2020 року судом оголошувалась перерва в підготовчого засідання у справі на 22.06.2020 року, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання та повідомлено присутніх представників сторін під розписку.

22.06.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У зв`язку з відпусткою судді Карпечкіна Т.П. підготовче засідання 22.06.2020 року не відбулося.

23.06.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2020 року підготовче засідання призначено на 29.07.2020 року.

В судове засідання 29.07.2020 року сторони з`явилися, однак представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Враховуючи клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та необхідність витребування додаткових доказів, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання на 12.08.2020 року.

11.08.2020 року представником відповідача подано письмові пояснення по суті спору.

12.08.2020 року від представників позивача та відповідача надійшли письмові пояснення по суті спору.

Сторони в підготовче засідання 12.08.2020 року з`явилися, однак розгляд справи відкладався у зв`язку з невиконанням сторонами вимог ухвали від 29.06.2020 року.

Враховуючи невиконання ухвали суду від 29.06.2020 року, що не дає можливості з`ясувати усі обставини, передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та перешкоджає завершенню підготовчого провадження, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання на 26.08.2020 року.

26.08.2020 року представниками позивача та відповідача подано додаткові докази по справі.

У зв`язку з лікарняним судді Карпечкіна Т.П. підготовче засідання 26.08.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.09.2020 року підготовче засідання призначено на 21.09.2020 року.

В судовому засіданні 21.09.2020 року судом оголошувалась перерва в підготовчого засідання у справі на 30.09.2020 року, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання та повідомлено присутніх представників сторін під розписку.

В судовому засіданні 30.09.2020 року судом оголошувалась ухвала про відкладення підготовчомго засіданні у справі № 911/778/20 на 19.10.2020 року, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання і повідомлено присутнього представника позивача під розписку. Окрім того, в наступне підготовче засідання відповідача викликано ухвалою від 30.09.2020 року.

19.10.2020 року представником позивача подано письмові пояснення по суті спору та клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 19.10.2020 року не з`явився, уточнень позовних вимог не надавав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 19.10.2020 року не з`явився.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.11.2020 року.

В судовому засіданні 09.11.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 09.11.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - позивач, Продавець) та Комунальним підприємством Фастівтепломережа (далі - відповідач, Покупець) укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 12/737-БО-17 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію ст. 10 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01 серпня 2012 року по 21 грудня 2012 року газ обсягом до 840,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів:

місяцьобсягмісяцьобсяг
липень-жовтень190,0
серпень0,0листопад300,0
вересень0,0грудень350,0
ІІІ кв.0,0IV кв.840,0

У п. 5.2. Договору визначено, що ціна за 1000 куб. м. газу становить 3509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляду цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 305,60 грн., крім того ПДВ 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ 366,72 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 3884,78 грн., крім того ПДВ 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ 4661,74 грн.

Пунктом 6.1 Договору обумовлено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний рахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 9.3 Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

У п. 11.1 сторони погодили, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 серпня 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками та скріплений відтисками печаток юридичних осіб.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору позивач поставив протягом жовтня-грудня 2012 року, а відповідач прийняв газ обсягом 804,514 куб. м., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу: від 31.10.2012 року на суму 669 117,61 грн., від 30.11.2012 року на суму 1 156 632,65 грн., від 31.12.2012 року на суму 1 924 681,62 грн. на загальну суму 3 750 431,88 грн.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий природний газ не оплатив, оплати за природний газ проводив з простроченням за наведені в розрахунку позову періоди.

Окрім того, в розрахунку позову позивачем зазначено, що відповідачем оплачено природний газ, поставлений згідно спірних Актів, частково на суму 2 577 580,89 грн., відтак неоплаченим залишився природний газ на суму 1 172 850,99 грн.

В матеріалах справи наявна довідка позивача по операціях відповідача за період з 01.08.2012 року по 30.11.2019 року та сальдо по відповідачу за період з 01.08.2012 року по 30.11.2019 року.

Відтак, прострочення сплати є підставою для застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов`язання.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою природного газу, позивач просить стягнути з відповідача в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України 187 642,19 грн. 3% річних (по Акту приймання-передачі природного газу від 31.11.2012 року за період з 01.04.2015 року по 24.12.2015 року, по Акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2012 року за період з 01.04.2015 року по 10.12.2019 року), 1 324 419,36 грн. інфляційних (по Акту приймання-передачі природного газу від 31.11.2012 року за період квітень-листопад 2015 року, Акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2012 року за період квітень 2015 року - листопад 2019 року).

Як зазначено позивачем у позові, розрахунок 3% річних та інфляційних по спірному Договорі зроблений з врахуванням рішень у справі № 911/1194/14 та № 911/597/15. У зв`язку з чим, як зазначає позивач у розрахунку позову, ним враховано та не включено у даному позові періоди нарахування 3% річних та інфляційних по спірним Актам по даному Договорі, які були предметом розгляду у справах № 911/1194/14 та № 911/597/15. Зокрема, як зазначає позивач, рішенням суду у справі № 911/1194/14 охоплено загальний період нарахування 3% річних окремо по трьом спірним Актам приймання-передачі природного газу з 14.11.2012 року по 25.04.2014 року та інфляційних за загальний період з листопада 2012 року по березень 2014 року, рішенням суду у справі № 911/597/15 охоплено період нарахування 3% річних по спірним Актам приймання-передачі природного газу з 26.04.2014 року по 22.09.2014 року, інфляційних за період з квітня 2014 року по серпень 2014 року.

В ході розгляду спору, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень посилається, по-перше, на те, що заборгованість виникла з незалежних від відповідача причин, у зв`язку з несвоєчасним розрахунком споживачами з відповідачем за спожиті послуги теплопостачання, невідповідністю фактичної вартості послуг встановленим тарифам, невідшкодуванням державою різниці в тарифах з 2007 року по даний час в сумі 13 059 845,00 грн., вичерпністю коштів на рахунках та створенням дефіциту оборотних коштів.

По-друге, відповідач зазначає про прийняття 03.11.2016 року Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії (далі Закон), який набрав чинності 30.11.2016 року, яким передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Відтак, оскільки 3% річних та інфляційні нараховані позивачем на суму основного боргу, який відповідачем було погашено до набрання чинності Законом, вони підлягають списанню згідно наведених приписів Закону.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити, посилаючись на те, що дія Закону не поширюється на спірні правовідносини, що є предметом розгляду даного спору, оскільки заборгованість не була повністю погашена до набрання чинності даного Закону. Окрім того, зазначає, що відповідно до Закону, учасниками процедури врегулювання заборгованості є підприємства, які включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, проте відповідача до такого реєстру включено не було.

Відповідачем подано пояснення по суті справи з врахуванням відповіді позивача на відзив, в яких відповідач зазначає, що борг відповідача перед позивачем станом на 31.12.2016 року складав більше 12 млн. грн. по різних договорам, у зв`язку з чим відповідач був включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, що стало підставою для зміни порядку та строків проведення розрахунків за поставлений природний газ. Відтак, вина відповідача у проведенні несвоєчасних розрахунків відсутня.

Позивачем подано письмові пояснення по суті спору, в яких останній зазначає про укладення Договорів про організацію взаєморозрахунків, в тому числі щодо погашення заборгованості за спірним Договором, однак вказує на те, що факт часткового погашення заборгованості шляхом проведення взаєморозрахунків не змінює порядку та строків платежів за спірним Договором, а відтак вважає правомірними заявлені, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено наступне.

Питання стягнення заборгованості за вищенаведеним зобов`язанням розглядалось в матеріалах справи Господарського суду Київської області № 911/1194/14.

У справі № 911/1194/14 встановлено, що на виконання умов Договору купівлі-продажу природного газу № 12/737-БО-17 22.08.2012 року, протягом жовтня-грудня 2012 року позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ загальним обсягом 804,514 тис. м3 загальною вартістю 3 750 431,88 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками Актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2012 року на суму 669 117,61 грн., від 30.11.2012 року на суму 1 156 632,65 грн., від 31.12.2012 року на суму 1 924 681,62 грн., який за період з 12.10.2012 року по 28.12.2012 року оплачено частково на загальну суму 360 000,00 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути 3 390 431,88 грн. основного боргу, 135 338,82 грн. 3% річних (за загальний період з 14.11.2012 року по 25.04.2014 року), 122 457,36 грн. інфляційних втрат (за загальний період листопад 2012 року - березень 2014 року), 254 167,10 грн. пені та 248 530,23 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.05.2014 року у справі № 911/1194/14 позов задоволення частково, стягнуто з відповідача 3 390 431,88 грн. основного боргу, 135 338,82 грн. 3% річних (за загальний період з 14.11.2012 року по 25.04.2014 року), 122 457,36 грн. інфляційних втрат (за загальний період листопад 2012 року - березень 2014 року), 254 167,10 грн. пені та 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 року № 911/1194/14, яка набрала законної сили 22.07.2014 року, змінено рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2014 року у справі № 911/1194/14, позов задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства Фастівтепломережа на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 3 390 431,88 грн. основного боргу, 254 167,10 грн. пені, 248 530, 23 грн. 7% штрафу, 135 338,82 грн. 3 % річних (за загальний період з 14.11.2012 року по 25.04.2014 року), 122 457,36 грн. збитків від інфляції (за загальний період з листопада 2012 року по березень 2014 року), а також розподілено витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

В подальшому, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку з оплати поставленого природного газу за спірними Актами за Договором купівлі-продажу природного газу № 12/737-БО-17 22.08.2012 року, позивач повторно звернувся до Господарського суду Київської області з позовом у справі № 911/597/15 про стягнення з відповідача, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, 379 061,50 грн. з яких 41 799,85 грн. 3% річних, нарахованих з 26.04.2014 року по 22.09.2014 року, та 337 261,65 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з квітня 2014 року по серпень 2014 року.

Судом у справі № 911/597/15 було встановлено, що відповідач 22.09.2014 року сплатив повністю суму основного боргу за поставлений позивачем у жовтні-грудні 2012 року природний газ за вищевказаними спірними Актами на підставі Договору купівлі-продажу природного газу № 12/737-БО-17 22.08.2012 року.

У зв`язку з чим, рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2015 року у справі № 911/597/15, яке набрало законної сили 05.05.2015 року, позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Фастівтепломережа на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 41 799,85 грн. 3% річних, 325 481,46 грн. інфляційних втрат за період з 26.04.2014 року (наступний день після періоду, охопленого рішенням суду у справі № 911/1194/14) по 22.09.2014 року (день повного погашення заборгованості за трьома спірними Актами, як встановлено рішенням суду).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 18 Господарсько-процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ч. 4 ст. 75 Господарсько-процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проаналізувавши вищезазначене та враховуючи, що заборгованість відповідача за поставлений протягом жовтня-грудня 2012 року природний газ за Актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2012 р. на суму 669 117,61 грн., від 30.11.2012 року на суму 1 156 632,65 грн., від 31.12.2012 року на суму 1 924 681,62 грн. на загальну суму 3 750 431,88 грн. повністю сплачена 22.09.2014 року, що встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2015 року у справі № 911/597/15, яке набрало законної сили 05.05.2015 року, у суду відсутні підстави для стягнення 3% річних за загальний період з 01.04.2015 року по 10.12.2019 та інфляційних за загальний період квітень 2015 року - листопад 2019 року, які нараховані після повного погашення заборгованості, а відтак у періоди в які заборгованість уже не існувала.

Відтак, позивачем належними і допустимими доказами не доведено існування заборгованості за спірними Актами після рішення суду у справі № 911/597/15, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість встановити законність підстав відновлення позивачем обліку заборгованості відповідача за спірними Актами, щодо якої рішенням суду у справі № 911/597/15 встановлено факт її повного погашення, враховуючи і те, що дане рішення не оскаржувалось і набрало законної сили.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених у справі 187 642,19 грн. 3% річних та 1 324 419,36 грн. інфляційних.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Фастівтепломережа про стягнення 1 512 061,55 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.11.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін