ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. Справа № 916/2934/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу №916/2934/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетафарм" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 313, оф.509) до Комунального підприємства "Одесаоблфарм" (65014, м. Одеса, провудок Лермонтовський,6) про стягнення 17936,72грн., із яких 16817,36грн. основного боргу, 1119,36грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальних дій суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Тетафарм» та "Одесаоблфарм" укладено договір поставки товару №372-Од/17 від 29.09.2017р., на виконання якого позивач поставив відповідачу товари, за які відповідач не розрахувався у повному обсязі, у зв`язку з чим на суму боргу позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню.

Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвалу суду від 15.10.2020р. судом було надіслано за адресою державної реєстрації відповідача: 65014, м. Одеса, провулок Лермонтовський,6, та вручено відповідачу поштою 21.10.2020р.

Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, враховуючи, вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №916/2926/20 засобами поштового зв`язку, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 15.10.2020р. відкрито провадження у справі №916/2934/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

29.09.2017р. між ТОВ «Тетафарм» (постачальник) та "Одесаоблфарм" (покупець) було укладено договір №372-Од/17, за умовами якого постачальник зобов`язується передавати покупцеві, а покупець зобов`язується приймати і оплачувати товар в терміни, визначені цим договором. Асортимент, одиниця виміру, і вартість товару, що постачається за даною угодою, визначається видатковими накладними (далі по тексту накладна), які є невід`ємною частиною даного договору. Право власності на товар переходить до покупця у момент отримання товару покупцем. При прийманні товару покупець зобов`язаний в накладній поставити підпис, вказати розшифровку підпису, посаду особи, яка приймає товар, і поставити печатку (штамп) організації, що прийняла товар. Відповідальність за належне оформлення накладних при прийманні товару лежить на покупцеві, який зобов`язаний забезпечити приймання товару і підписання накладних уповноваженими особами. При прийманні товару на складі покупця перевірка повноважень працівників покупця з боку постачальника не потрібна. Порушення покупцем встановленого порядку оформлення накладних не є перешкодою для підтвердження факту приймання товару. Також покупець зобов`язався надати доручення на отримання товару, оформлені у встановленому законодавством порядку. Ціна договору складається із сум всіх видаткових накладних, по яких буде проданий товар за час дії даного договору (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

Відповідно до п.п.2.3., 2.5. договору №372-Од/17 від 29.09.2017р. покупець здійснює оплату поставлених товарів протягом 30 календарних днів з дня поставки товару в гривнях у формі готівкового або безготівкового розрахунку на розрахунковий рахунок постачальника. Щокварталу в строк до 15 числа наступного за закінченням кварталу місяця сторони складають акт звірки взаєморозрахунків, який підписується уповноваженими особами і завіряється круглою печаткою підприємств. Акт звірки є документом, що підтверджує стан взаємних фінансових зобов`язань між сторонами на дату, вказану в акті. Сторони повинні забезпечити підписання актів уповноваженими особами.

Згідно п.3.4. договору №372-Од/17 від 29.09.2017р. в разі протермінування оплати товару постачальник в односторонньому порядку нараховує на суму боргу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день протермінування оплати товару, що постачається за даною угодою.

Договір набирає чинності з 29.09.2017р. і діє до 28.09.2018р. У випадку, якщо після закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін письмово не заявила про розірвання цього договору, даний договір вважається продовженим на один календарний рік на тих же умовах. Сторони допускають використання в рамках цього договору (у тому числі, при звірках відповідно до пункту 2.4 цього договору) факсимільного відтворення справжніх підписів, печаток, змісту (тексту) відповідних документів (далі - факсимільна копія). Факсимільна або електронна копія документа вважається достовірною, якщо: повністю (без вилучень) відтворює оригінал документа, включаючи підпис уповноваженої посадової особи сторони і печатку організації; містить дату, час і місце відправлення; вихідний порядковий номер факсимільної копії, прізвище, ім`я, по батькові, підпис і посаду особи, що направляє факсимільну копію; направлена із зареєстрованого для факсимільного або електронного зв`язку і вказаного у факсимільній копії телефонного номера або електронної адреси. Сторони зобов`язані вжити всіх необхідних заходів для збереження і обліку оригіналів переданих факсимільним зв`язком документів і протягом 7 днів з дати відправки факсимільного повідомлення відправити оригінал документа за допомогою поштового зв`язку в розпорядження сторони за договором. В разі ненадання стороною, що направила достовірну факсимільну копію, оригіналу документа, відображеного в такій копії, або надання оригіналу документа, відмінного від достовірної факсимільної копії, документом, що дійсно відображає волю сторін, вважається достовірна факсимільна копія (п.п.7.1., 8.3. договору №372-Од/17 від 29.09.2017р.).

28.09.2019р. між ТОВ «Тетафарм» та КП "Одесаоблфарм" було укладено додаткову угоду №1 до договору №372-Од/17 від 29.09.2017р., згідно якої сторони дійшли згоди змінити та доповнити договір. Вилучити п.1.2. договору. Пункту 1.3. договору присвоїти номер 1.2. Доповнити Договір такими пунктами: 1.3. Дата і факт передачі товару підтверджується видатковими накладними, підписаними уповноваженими представниками сторін. Покупець зобов`язаний надати постачальникові оригінали або належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження осіб, які здійснюють приймання товару від імені покупця. У випадку попадання таких документів, постачальник має право відмовити в здійсненні поставки товару. У випадку відсутності документів, що підтверджують повноваження осіб, які здійснюють приймання товару від імені покупця, якщо видаткова накладна на партію товару скріплена печаткою покупця, то такий документ сторони визнають як належний доказ передачі товару покупцеві та виконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару. Сторони домовились, що весь поставлений у період дії даного договору товар, незалежно від посилання у видатковій накладній на даний договір, вважається поставленим за цим договором. п.1.4. Разом з товаром постачальник передає покупцеві документи необхідні для такого товару: видаткову накладну, у разі необхідності товарно-транспортну накладну, копії дозвільних документів та інші документи, якщо надання таких передбачене чинним законодавством України. Дозвільні документи на одну й ту ж саму партію товару надаються лише при першому відвантаженні товару. п.1.6. Право власності на товар переходить до покупця у момент отримання товару покупцем. При прийманні товару покупець зобов`язаний в накладній поставити підпис, вказати розшифровку підпису, посаду особи, яка приймає товар, і поставити печатку (штамп) організації, що прийняла товар. Відповідальність за належне оформлення накладних при прийманні товару лежить на покупцеві, який зобов`язаний забезпечити приймання товару і підписання накладних уповноваженими особами. При прийманні товару на складі покупця перевірка повноважень працівників покупця з боку постачальника не потрібна. Порушення покупцем встановленого порядку оформлення накладних не є перешкодою для підтвердження факту приймання товару. Змінено п.7.1. договору та викладено його у наступній редакції: «Даний договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє протягом одного року. У випадку, якщо після закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін письмово не заявила про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожен наступний календарний рік.

На виконання умов договору №372-Од/17 від 29.09.2017р. позивачем було поставлено відповідачу на загальну суму 19529,28грн. товар за видатковими накладними №РН00055743 від 19.03.2020р. на суму 3574,44грн., №РН00054282 від 18.03.2020р. на суму 111,39грн., №РН00054279 від 18.03.2020р. на суму 289,12грн., №РН00054486 від 18.03.2020р. на суму 1326,64грн., №РН00052529 від 17.03.2020р. на суму 2615,51грн., №РН00050725 від 13.03.2020р. на суму 4097,03грн., №РН00043329 від 04.03.2020р. на суму 265,08грн., №РН00043682 від 04.03.2020р. на суму 429,16грн., №РН00042147 від 03.03.2020р. на суму 172,80грн., №РН00042143 від 03.03.2020р. на суму 1471,61грн., №РН00039398 від 27.02.2020р. на суму 5176,50грн.

Згідно підписаного та скріпленого печатками сторін акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 23.09.2020р. сторони визначили, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в сумі 16817,36грн. станом на 23.09.2020р.

Відповідач гарантійним листом №20 від 16.04.2020р. повідомив позивача про те, що згідно рішення №1287-VІІ Одеської обласної ради від 09.04.2020р. «Про внесення змін до рішення обласної ради від 20.12.2019р. №1199-VII «Про обласний бюджет Одеської області на 2020 рік», КП «Одесаоблфарм» було виділено фінансову підтримку до оборотних коштів. Наразі підприємство проходить процедуру оформлення документів у Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області, для отримання коштів, у зв`язку з чим існуючі заборгованості перед постачальниками будуть сплачені не пізніше 31.05.2020р.

Позивачем було вручено відповідачу претензію №089 від 23.09.2020р. про сплату заборгованості в сумі 16817,36грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як свідчать наявні у справі докази, зокрема, договір №372-Од/17 від 29.09.2017р., додаткова угода до нього від 28.09.2019р., видаткові накладні, акт звірки взаємних розрахунків станом на 23.09.2020р., позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 19529,28грн., за який останній не розрахувався у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 16817,36грн., у зв`язку з чим підлягає судом задоволенню у повному обсязі позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 16817,36грн. основного боргу.

Крім того, у зв`язку з порушенням строків виконання відповідачем зобов`язань по договору позивач нарахував до стягнення з відповідача 1119,36грн. пені загалом за період з 30.03.2020р. по 09.10.2020р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд встановив, що він в цілому є вірним, окрім того, що позивачем у формулі розрахунку помилково застосовано показник кількості днів у році - 365, тоді як 2020 рік налічує 366 днів. Отже, розмір пені, з врахуванням того, що у 2020 році 366 днів, складає 1116,29грн. Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає судом частковому задоволенню в сумі 1116,29грн., що нарахована за період з 30.03.2020р. по 09.10.2020р.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2197грн., які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме в сумі 2101,64грн. При цьому надмірно сплаченим позивачем є судовий збір в сумі 95грн., який підлягає поверненню позивачу з державного бюджету після подання ним відповідного клопотання до суду.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетафарм" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 313, оф.509) до Комунального підприємства "Одесаоблфарм" (65014, м. Одеса, провулок Лермонтовський,6) про стягнення 17936,72грн.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Одесаоблфарм" (65014, м. Одеса, провулок Лермонтовський,6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетафарм" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 313, оф.509, ) 16817 (шістнадцять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 36коп. основного боргу, 1116 (одну тисячу сто шістнадцять) грн. 29коп. пені, 2101 (дві тисячі сто одну) грн. 64коп. судового збору.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Тетафарм" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 313, оф.509, ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 грудня 2020 р.

Суддя І.А. Малярчук