номер провадження справи 9/147/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.12.2020 Справа № 908/2281/20
Суддя Боєва О.С.
Ухвалою суду від 14.09.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2281/20 (номер провадження 9/147/20), справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.11.2019 позов у справі № 908/2281/20 задоволено, з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальмонтаж" стягнуто суму 55141 грн. 70 коп. попередньої оплати за електричну енергію та суму 2102 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору. Повний текст рішення складно та підписано 18.11.2020.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення копію рішення у справі позивачем та відповідачем отримано 23.11.2020.

01.12.2020 до господарського суду через засоби поштового зв`язку надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2281/20 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, яка згідно з поштовим конвертом була направлена до суду 30.11.2020. До заяви, в тому числі, додано докази направлення її копії та доданих до неї документів на адресу відповідача 30.11.2020.

Згідно з Витягом з протоколу передачі від 01.12.2020 вищевказану заяву передано на розгляд раніше визначеному у справі № 908/2281/20 складу суду - судді Боєвій О.С.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

З матеріалів справи № 908/2281/20 слідує, що позивачем у позовній заяві було заявлено про покладення на відповідача судових витрат, до складу яких згідно з доданим до позовної заяви попереднім (орієнтовним) розрахунком крім судового збору включені також витрати на правничу допомогу адвоката (10000,00 грн.). В позовній заяві вказано, що для підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, докази будуть подані відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України. У зв`язку із цим в рішенні питання щодо розподілу вказаних судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від позивача відповідної заяви та надання ним доказів у встановлений строк, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду та ухвалити додаткове рішення у справі № 908/2281/20 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Розгляд заяви здійснювався без виклику сторін, оскільки справа № 908/2281/20 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

10.12.2020 за наслідками розгляду заяви судом прийнято додаткове рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Разом з першою завою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

До заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, зокрема, додані копії наступних документів: угоди № 18/2020 від 18.08.2020 про надання правової допомоги (з додатком від 18.08.2020), укладеного між ТОВ «Стальмонтаж» та адвокатом Желтобрюховим В.В., предметом якої є надання професійної правничої допомоги (представництво інтересів) Клієнта у Господарському суді Запорізької області з приводу стягнення заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» за договором про постачання електричної енергії № 8658 від 10.08.2005; акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.11.2020 на загальну суму 10000,00 грн., в якому наведено перелік робіт (послуг) та їх вартість; видаткового касового ордеру від 25.11.2020, згідно з яким ТОВ «Стальмонтаж» виплачено адвокату суму 10000,00 грн. оплати за юридичні послуги по позову до ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2281/20 від відповідача станом на 10.12.2020 до суду не надходило.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву відповідач виклав свої заперечення проти відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу згідно попереднього розрахунку позивача в розмірі 10000,00 грн. Зазначив, що вважає таку суму витрат на правову допомогу необґрунтованою та завищеною, зважаючи на складність справи. При цьому, відповідач посилався на положення ч.ч. 4, 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Враховуючи зазначене, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в повному розмірі, якщо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, та неспіврозмірним зважаючи на складність справи, ціну позову та витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, де зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії на практиці застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У справі "East/West Alliance Limsted" проти України, заява № 19336/04 (п. 269) Суд зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити суму в якості гонорару та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Суд дійшов до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката, детальний опис (перелік) яких наведено в Акті № 1 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 23.11.2020, в тому числі: здійснення аналізу змісту та правового аналізу первинних господарських та інших документів (письмових доказів) (2000,00 грн.); розробка правової стратегії вирішення питання з урахуванням судової практики (1000,00 грн.); підготовка та подання позовної заяви до суду (4000,00 грн.); юридичні консультації з даного питання під час судового розгляду справи (500,00 грн.); складення та подання заяв по суті справи (відповідь на відзив) (2500,00 грн.), є неспівмірним із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг та часу, необхідного для виконання відповідних робіт (послуг).

Так, справа розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, яке не передбачає проведення судових засідань за участю сторін. Крім того, дана справа є незначної складності; аналогічні справи вже розглядались в господарських судах України, в т.ч., в Господарському суді Запорізької області.

За таких обставин, заявлена позивачем сума витрат на послуги адвоката в загальному розмірі 10000,00 грн. не відповідає критеріям розумності та принципу пропорційності, визначеному в п. 6 ч. 3 ст. 2, ст. 15 ГПК України, та є завищеною. У зв`язку з цим, суд, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг), складність справи, ціну позову, вважає за необхідне зменшити їх розмір до 5000 грн. (50 % від заявленої до стягнення).

Керуючись ст.ст. 123, 126, ч. 8 ст. 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальмонтаж", (69008, м.Запоріжжя, вул.Феодосійська, буд. 2) суму 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.12.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва