УХВАЛА

03 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/2352/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020, у справі

за позовом Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінспецмаш",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Новопрокопівської сільської ради,

про визнання недійсним договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 (повний текст складено 20.08.2020), ухвалену за наслідками перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду Запорізької області від 17.02.2020 у справі № 908/2352/19, подана 09.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через засоби поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс", суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

У касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" викладено обставини справи № 908/2352/19, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права під час ухвалення оскарженого судового рішення. Водночас передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) у касаційній скарзі скаржником не зазначено та не наведено її (їх) обґрунтування.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Крім того, повний текст постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 складено 20.08.2020, тому останнім днем оскарження зазначеної постанови, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, є 09.09.2020.

Проте Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" подало касаційну скаргу 09.11.2020, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження і зазначає, що касаційну скаргу вперше подало в межах строку на касаційне оскарження, але ця скарга на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із незазначенням передбачених статтею 287 зазначеного Кодексу підстав була залишена без руху ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.09.2020. Скаржник подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій вказав, що касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, але помилково та через необачність (оскільки вважав, що норми законодавчих актів, які порушені судом апеляційної інстанції, перелічувалися у тексті касаційної скарги) не зазначив щодо якої саме норми права та в яких правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Тому його касаційну скаргу було повернено ухвалою Верховного Суду від 13.10.2020. Відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс", ознайомившись на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень з ухвалою Верховного Суду від 13.10.2020 про повернення його касаційної скарги, звернулося з касаційною скаргою повторно.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що неусунення недоліків касаційної скарги в установлений судом строк та звернення повторно з касаційною скаргою через 24 дні після повернення попередньої касаційної скарги не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

Частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 зазначеного Кодексу.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 908/2352/19 належить залишити без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом зазначення передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) подання цієї скарги та наведення інших підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Товариству з обмеженою відповідальністю "Геоникс" буде відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 908/2352/19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 288, 290, частинами 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 908/2352/19 залишити без руху до 28.12.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв