ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2436/20

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» (вул.Центральна, буд.87, с. Теплиця, Арцизького району, Одеської області, 68421; )

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники:

Від позивача: Цимбал С.Ю. - на підставі ордеру серія ОД №657401 від 27.08.2020р.;

Від відповідача: Коваль Н.С. - на підставі довіреності №10/4-4 від 10.04.2020р.

СУТЬ СПОРУ: До Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агрофірма «Дністровська» в особі директора, який є виконавчим органом Товариства, надати учаснику цього Товариства ОСОБА_1 засвідчені у встановленому порядку копії документів річної фінансової звітності за 2018 та 2019 роки, бухгалтерського обліку: оборотно-сальдових відомостей та інших облікових регістрів за той самий період, які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку Товариства, а саме: балансу (звіту про фінансовий стан) - форма №1; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - форма №2; звіту про рух грошових коштів - форма №3; звіту про власний капітал - форма №4; приміток до річної фінансової звітності (за наявності), в також всіх наявних протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Агрофірма «Дністровська» за період з 04.03.2017р., коли ОСОБА_1 став учасником Товариства, по теперішній час включно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2436/20 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.09.2020р.

Протокольною ухвалою суду від 29.09.2020р. підготовче засідання відкладено на 20.10.2020р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/2436/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.11.2020р. Протокольною ухвалою від 05.11.2020р. судове засідання щодо розгляду справи по суті відкладено на 26.11.2020р.

Представник позивача в ході розгляду справи по суті позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, що надійшла до суду 06.10.2020р..

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 22.09.2020р.

Позивач у справі - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) зазначає, що він є учасником ТОВ «Агрофірма «Дністровська» на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом №2 від 04.03.2017р., та у статутному капіталі цього Товариства йому належить частка у розмірі 32,5% номінальною вартістю 27 775 грн у грошовому еквіваленті, виходячи з розміру зареєстрованого статутного капіталу Товариства.

Але, як зазначає позивач, в порушення положень ч.1 ст.167 Господарського кодексу України, після включення до складу учасників Товариства йому жодного разу не виплачувались дивіденди пропорційно розміру належної йому частки з дня набуття ним статусу учасника Товариства по теперішній час.

Крім того, як зазначає позивач, він жодного разу не повідомлявся про скликання загальних зборів учасників Товариства з включенням до їх порядку денного питання про розподіл чистого прибутку Товариства, отриманого за результатами його господарської діяльності, не брав участі у загальних зборах, на яких би розглядалося питання і приймалося рішення про розподіл чистого прибутку Товариства між його учасниками та виплату їм дивідендів пропорційно до розміру їх часток, внаслідок чого у нього відсутня будь-яка інформація про прийняття загальними зборами рішень з питань розподілу частого прибутку Товариства та виплати дивідендів його учасникам.

Позивач зазначив, що відповідно до положень ч.2 ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства мають право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Згідно ж положень ч.4 ст.43 зазначеного Закону товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених ч.1 цієї статті, а саме: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Частиною 5 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» також встановлено, що протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених ч.1 цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Позивач зазначив, що враховуючи зазначені положення законодавства, 10.06.2020р. його представник - Сардарян Сурен Хачатурович , що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, прибув за місцезнаходженням ТОВ «Агрофірма «Дністровська» та вручив особисто директору Товариства, який є одноосібним виконавчим органом Товариства, письмову вимогу про надання належним чином засвідчених копій документів річної фінансової звітності за 2018 та 2019 роки, оборотно-сальдових відомостей та інших облікових регістрів за той самий період, які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку Товариства, а саме: балансу (звіту про фінансовий стан) - форма №1; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - форма №2; звіту про рух грошових коштів - форма №3; звіту про власний капітал - форма №4; приміток до річної фінансової звітності (за наявності), в також всіх наявних протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Агрофірма «Дністровська» за період з 04.03.2017р., коли ОСОБА_1 став учасником Товариства, по теперішній час включно.

Перелік документів, що були запитувані, був сформований у відповідності до положень ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та таким чином, щоб з аналізу показників, зазначених у всіх запитуваних документах, можна було оцінити реальний фінансовий стан товариства і розмір реального прибутку товариства, для чого було зазначено критерій «які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку товариства». Тобто, заявник не обмежував коло запитуваних документів лише тими, що обов`язково містять інформацію про чистий прибуток товариства.

Факт отримання письмової вимоги підтверджується особистим підписом директора ТОВ «Агрофірма «Дністровська» ОСОБА_3 та відміткою про реєстрацію із зазначенням вхідного номеру та дати - №182 від 10.06.2020р.

Але, як зазначає позивач, в порушення норм ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до теперішнього часу ТОВ «Агрофірма «Дністровська» не надала копій документів зазначених у письмовій вимозі ані особисто учаснику Товариства ОСОБА_1 , ані його уповноваженому представнику Сардаряну С.Х. , ані шляхом вручення особисто, ані шляхом надсилання поштою або іншим способом доставки за адресами місця проживання зазначених осіб.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідач фактично позбавив його законного права на отримання інформації, що є порушенням корпоративних прав учасника, що унеможливлю їх реалізацію через відсутність інформації про господарську діяльність товариства.

Посилання відповідача у якості підстави для відмови у позові на надсилання відповіді на письмовий запит на адресу уповноваженого представника поштовим відправленням №082 від 22.06.2020р. позивач вважає безпідставним, адже, згідно опису вкладення у цінний лист від 22.06.2020р. на адресу Сардаряна С.Х. було направлено один предмет - відповідь на вимогу, отже, будь-які інші документи направлені не були.

При цьому, опис вкладення у цінний лист від 22.06.2020р. не містить номеру поштового відправлення, що є порушенням п.61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., та надає підстави вважати такий доказ неналежним та недопустимим. Надана ж відповідачем копія поштового конверту (відправлення №082 на адресу Сардарян С.Х. і зазначенням поштового індексу 03048) не дає змоги перевірити вміст поштового відправлення. Фіскальний чек щодо даного поштового відправлення не надано взагалі.

Крім того, позивач зауважив, що зміст відповіді на письмовий запит є невідомим, адже, до відзиву на позовну заяву такого документу надано не було.

Також позивач зауважив, що факт перебування ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «Агрофірма «Дністровська» у період з 17.05.2018р. п 20.07.2018р. жодним чином не звільняє відповідача від виконання свого обов`язку з надання копій запитуваних документів учаснику товариства, а наявність у позивача у певний період доступу до документації не означає володіння ним всією інформацією про фінансові показники Товариства за 2018 рік, які формуються за результатами завершення року, і тим більше за 2019 рік.

Враховуючи все викладене вище, позивач вважає, що наявні підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії, направлені на відновлення порушеного права позивача та зобов`язання ТОВ «Агрофірма «Дністровська» в особі його виконавчого органу - директора, надати учаснику цього Товариства ОСОБА_1 засвідчені у встановленому порядку копії документів річної фінансової звітності за 2018 та 2019 роки, бухгалтерського обліку: оборотно-сальдових відомостей та інших облікових регістрів за той самий період, які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку Товариства, а саме: балансу (звіту про фінансовий стан) - форма №1; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - форма №2; звіту про рух грошових коштів - форма №3; звіту про власний капітал - форма №4; приміток до річної фінансової звітності (за наявності), в також всіх наявних протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Агрофірма «Дністровська» за період з 04.03.2017р., коли ОСОБА_1 став учасником Товариства, по теперішній час включно.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що 22.06.2020р. ТОВ «Агрофірма «Дністровська» надіслало на адресу представника ОСОБА_1 - Сардаряна С.Х., яку було зазначено у тексті письмової вимоги, а саме: АДРЕСА_2 , відповідь на вимогу цінним листом з описом вкладення №082. Опис вкладення у дане поштове відправлення було перевірено працівником пошти, що підтверджується підписом працівника підрозділу спеціального зв`язку та відбитком календарного штемпеля датованого 22.06.2020р.

Але, як зазначає відповідач, 16.07.2020р. поштове відправлення №082 повернуто відправнику (ТОВ «Агрофірма «Дністровська») із зазначенням «За закінченням встановленого строку зберігання».

За таких обставин, відповідач вважає, що представник позивача з невідомих причин ухилявся від отримання поштового відправлення від ТОВ «Агрофірма «Дністровська», та відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено корпоративні права ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, відповідач зазначив, що чинне законодавство чітко визначає види фінансової звітності, що містять інформацію про чистий прибуток підприємства. При цьому, виходячи з положень ст.11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.0.2000р. №419, п.3 Наказу Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013р. «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», такі форми фінансової звітності як баланс (звіт про фінансовий стан) (форма №1), звіт про рух грошових коштів (форма №3) не містять відомостей щодо чистого прибутку Товариства, а звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) (форма №2) за 2019 рік ТОВ «Агрофірма «Дністровська» не містить відомостей про розмір чистого прибутку Товариства.

За таких обставин, відповідач вважає, що вимога позивача щодо витребування у ТОВ «Агрофірма «Дністровська» зазначених у позовній заяві документів суперечить нормам чинного законодавства України.

Також відповідач зауважив, що відповідно до положень ч.2 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Враховуючи те, що у період з 17.05.2018р. по 20.07.2018р. ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ «Агрофірма «Дністровська», відповідач вважає, що останній мав доступ до усієї фінансово - господарської документації товариства.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, на підставі чинного законодавства України, судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Агрофірма «Дністровська» на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом №2 від 04.03.2017р., та у статутному капіталі цього Товариства йому належить частка у розмірі 32,5% номінальною вартістю 27 775 грн у грошовому еквіваленті, виходячи з розміру зареєстрованого статутного капіталу Товариства.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно п.5 ч.1 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Відповідно до ст. 88 Господарського кодексу України (в редакції, що була чинною до 17.06.2018р.) учасники господарського товариства мають право, зокрема, одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов`язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства мають право, зокрема, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Таким чином, право учасника господарського товариства одержувати інформацію про діяльність товариства в порядку, встановленому установчим документом, закріплено у ч.1 ст.116 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 88 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

При цьому, відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Згідно ч.4, ч.5 зазначеної статті Закону товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті.

Тобто, за приписами наведених правових норм праву учасника на одержання інформації кореспондує обов`язок товариства надати учаснику відповідну інформацію на його вимогу.

На думку суду, отримання учасником зазначеної інформації від товариства є необхідним для реалізації ним своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей на участь в управлінні господарською організацію. Відтак, внаслідок невиконання товариством свого обов`язку з надання учаснику товариства на його вимогу для ознайомлення документів, передбачених положеннями закону та статуту, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України згадані права учасника підлягають захисту шляхом спонукання товариства до виконання його обов`язку - надання відповідної інформації.

За матеріалами справи, 10.06.2020р. представник позивача - Сардарян Сурен Хачатурович, що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, прибув за місцезнаходженням ТОВ «Агрофірма «Дністровська» та вручив особисто директору Товариства, який є одноосібним виконавчим органом Товариства, письмову вимогу про надання належним чином засвідчених копій документів річної фінансової звітності за 2018 та 2019 роки, оборотно-сальдових відомостей та інших облікових регістрів за той самий період, які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку Товариства, а саме: балансу (звіту про фінансовий стан) - форма №1; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - форма №2; звіту про рух грошових коштів - форма №3; звіту про власний капітал - форма №4; приміток до річної фінансової звітності (за наявності), в також всіх наявних протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Агрофірма «Дністровська» за період з 04.03.2017р., коли ОСОБА_1 став учасником Товариства, по теперішній час включно.

Факт отримання письмової вимоги підтверджується особистим підписом директора ТОВ «Агрофірма «Дністровська» Гіба Максима Олександровича та відміткою про реєстрацію із зазначенням вхідного номеру та дати - вх.№182 від 10.06.2020р.

Як зазначив відповідач у справі, 22.06.2020р. ТОВ «Агрофірма «Дністровська» надіслало на адресу представника ОСОБА_1 - Сардаряна С.Х., яку було зазначено у тексті письмової вимоги, а саме: АДРЕСА_2 , відповідь на вимогу цінним листом з описом вкладення №082. Але, 16.07.2020р. поштове відправлення №082 повернуто відправнику (ТОВ «Агрофірма «Дністровська») із зазначенням «За закінченням встановленого строку зберігання».

При цьому, відповідачем до матеріалів справи не надано копії відповіді на вимогу, а з пояснень представника відповідача в судовому засіданні було встановлено, що поштове відправлення на адресу представника позивача не містило належним чином засвідчених копій витребуваних документів, а містило відмову у їх наданні.

З огляду на встановлені обставини з урахуванням перелічених правових норм суд вбачає, що Товариство не виконало свій обов`язок з надання відповідної інформації на вимогу позивача. Наведене є підставою для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність Товариства, тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Суд вважає хибною позицію відповідача про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Агрофірма «Дністровська» у період з 17.05.2018р. по 20.07.2018р., мав доступ до усієї фінансово-господарської діяльності та документації товариства, у зв`язку з чим був з нею ознайомлений, адже, у даному випадку факт порушення законних прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як учасника товариства, шляхом ненадання Товариством належним чином завірених копій документів, випливає з норми закону.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями ст. 200 Цивільного кодексу України та ст. 2 Закону України «Про інформацію» інформацією є відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях (у вигляді документів) або відображені в електронному вигляді. Положення чинного законодавства та Статуту Товариства не регламентують процедуру, а також форму отримання учасником Товариства інформації щодо діяльності Товариства. Відсутність визначеного способу надання інформації, на думку суду, не може бути достатньою підставою для відмови Товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник, адже така відмова є за своєю суттю безпідставним обмеженням права особи у виборі форми одержання інформації всупереч вимогам ст. 34 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про інформацію».

При цьому суд враховує, що позивач звертався до Товариства з проханням надати його повноважному представнику засвідчені у встановленому порядку копії документів річної фінансової звітності за 2018 та 2019 роки, бухгалтерського обліку: оборотно-сальдових відомостей та інших облікових регістрів за той самий період, які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку ТОВ «Агрофірма «Дністровська», а саме: балансу (звіту про фінансовий стан) - форма №1; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - форма №2; звіту про рух грошових коштів - форма №3; звіту про власний капітал - форма №4; приміток до річної фінансової звітності (за наявності), в також всіх наявних протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» за період з 04.03.2017р., тобто документів, що відповідають положенням ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Натомість Товариство не представило суду жодних доказів виконання свого обов`язку щодо надання позивачу копій відповідних документів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 79. ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» (вул. Центральна, буд.87, с. Теплиця, Арцизького району, Одеської області, 68421; ) в особі директора, який є виконавчим органом Товариства, надати учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) засвідчені у встановленому порядку копії документів річної фінансової звітності за 2018 та 2019 роки, бухгалтерського обліку: оборотно-сальдових відомостей та інших облікових регістрів за той самий період, які містять та/або можуть містити інформацію про розмір чистого прибутку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська», а саме: балансу (звіту про фінансовий стан) - форма №1; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - форма №2; звіту про рух грошових коштів - форма №3; звіту про власний капітал - форма №4; приміток до річної фінансової звітності (за наявності), в також всіх наявних протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» за період з 04.03.2017р., коли ОСОБА_1 став учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська», по теперішній час включно.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» (вул. Центральна, буд. 87, с. Теплиця, Арцизького району, Одеської області, 68421; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07 грудня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога