ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 року м. Дніпро Справа № 904/1589/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Рудь І.А.) від 06.08.2020р. (дата складання повного тексту рішення - 14.08.2020) у справі № 904/1589/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Філатова Павла Аркадійовича, м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 217 836 грн. 90 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020р. Фізична особа-підприємець Філатов Павло Аркадійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" грошових коштів в сумі 217 836 грн. 90 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/1589/20:

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Фізичної особи-підприємця Філатова Павла Аркадійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 187 948 грн. 68 коп. (сто вісімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок вісім грн. 68 коп.) основного боргу, 24 822 грн. 23 коп. (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять дві грн. 23 коп.) пені, 2 537 грн. 67 коп. (дві тисячі п`ятсот тридцять сім грн.. 67 коп.) 3% річних, 1 400 грн. 70 коп. (одну тисячу чотириста грн. 70 коп.) інфляційних втрат, 3 250 грн. 65 коп. (три тисячі двісті п`ятдесят грн. 65 коп.) витрат по сплаті судового збору;

- у решті позову відмовлено.

Не погодившись із значеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі № 904/1589/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що судом першої інстанції не враховані кризові явища у вітчизняній енергетиці, які становлять форс-мажорні обставини, що припиняють зобов`язання відповідача.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2020р. у справі № 904/1589/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/1589/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.11.2020р.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Коваль Л.А. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 05.11.2020р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/1589/20 не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.12.2020р.

Учасники справи наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Позивачем також не надано відзив на апеляційну скаргу.

Враховуючи приписи ч.ч. 11, 12, 13 ст. 270 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.02.2019 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Селтком" (постачальник) укладено договір поставки № 7706-ПУ-УМТС-Т в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 01.02.2019 (надалі - договір поставки).

Відповідно до п. 1.1 договору поставки, в порядку і на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобов`язався поставити у власність покупця продукцію і/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною і якісним характеристикам, погодженими сторонами у даному договорі та специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.

Покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється в його власність, відповідно до умов цього договору (п. 1.2. договору поставки).

За умовами п. 4.7 договору поставки, датою поставки вважається дата, зазначена сторонами на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником.

При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена сторонами на видатковій накладній.

Ціни на продукцію, що постачається постачальником встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п. 5.2. договору поставки).

Розрахунки за продукцію, що постачається постачальником за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених розділом 4 даного договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.4. договору поставки).

Відповідно до п. 6.8. договору поставки у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець, за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції.

Строк нарахування постачальником покупцеві штрафних санкцій за договором здійснюється у відповідності до чинного законодавства України (п. 6.12. договору поставки).

Згідно із п. 8.1. договору поставки, даний договір може бути скріплений печатками сторін, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Сторони дійшли згоди, що в разі належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, термін дії договору встановлюється до 31.12.2019 включно. У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим договором, термін дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

05.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селтком" (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Філатовим Павлом Аркадійовичем (поручитель) укладено договір поруки № 5719 (надалі - договір поруки), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання грошових зобов`язань Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля (, місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд, 76, іменоване наділі боржник) перед кредитором за договором поставки № 7706-ПУ-УМТС-Т від 01.02.2019 (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 01.02.2019), укладеним між кредитором та боржником (надалі - основний договір). Порукою забезпечуються грошові зобов`язання боржника за основним договором у повному обсязі, включаючи сплату основного боргу (за поставлену продукцію), інфляційних втрат, трьох процентів річних, неустойки (пені, штрафів), відшкодування збитків.

Згідно із п. 2.1. договору поруки у разі виникнення у боржника грошового зобов`язання, передбаченого основним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою до боржника про сплату суми зобов`язання (сплату неустойки, повернення авансу) за основним договором. У разі невиконання боржником такого зобов`язання (порушення) поручитель відповідає перед кредитором солідарно у повному обсязі забезпеченого порукою грошового зобов`язання. Виконання зобов`язання проводиться у будь-яких дозволений законодавством України спосіб.

Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг (п. 2.2 договору поруки).

За змістом п. 2.3. договору поруки поручитель, який виконав обов`язки боржника, отримує право зворотної вимоги до боржника в межах розміру зобов`язання, виконаного ним замість боржника перед кредитором.

Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора (п. 2.4. договору поруки).

Пунктом 2.5. договору поруки передбачено, що після повного виконання поручителем обов`язків боржника за основним договором кредитор зобов`язується передати поручителеві документи, що підтверджують такі обов`язки боржника, протягом 2-х робочих днів з моменту проведення виконання.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 05.07.2022 року.

На виконання умов договору поставки ТОВ "Селтком" передало, а відповідач прийняв у власність продукцію на загальну суму 187 948 грн. 68 коп., що підтверджується підписаними сторонами і скріпленими їх печатками накладними: № 65 від 30.05.2019 на суму 173 184 грн. 00 коп. (а.с. 26); № 80 від 02.07.2019 на суму 14 764 грн. 68 коп. (а.с. 27).

Враховуючи умови п. 5.4 договору поставки, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлену продукцію: - за видатковою накладною № 65 від 30.05.2019 - у строк до 03.09.2019; за видатковою накладною № 80 від 02.07.2019 - у строк до 04.10.2019.

В порушення умов договору поставки відповідач за поставлений товар у встановлений договором строк не розрахувався, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед ТОВ "Селтком" у загальній сумі 187 948 грн. 68 коп.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сетком" надіслало Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Павлоградвугілля" та Фізичній особі-підприємцю Філатову П.А. вимоги від 18.02.2020 (а.с. 30, 31), в яких вимагало сплати заборгованість у загальній сумі 218 042 грн. 17 коп., з яких: 187 948 грн. 68 коп. - основний борг, 24 822 грн. 63 коп. - пеня, 2 537 грн. 67 коп. - 3% річних, 2 733 грн. 19 коп. - інфляційні втрати.

Позивач зазначає, що виконав зобов`язання поручителя, сплативши Товариству з обмеженою відповідальністю "Сетком" заборгованість відповідача за договором поставки у загальній сумі 218 042 грн.17 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 04.03.2020 № № 144, 146, від 05.03.2020 № 149 із призначенням платежу: "оплата грошового зобов`язання за договором поруки № 5719 від 05.07.2019" (а.с. 32, 33, 34).

14.04.2020 позивач направив відповідачу вимогу в порядку регресу від 06.03.2020 (а.с. 49,50), в якій вимагав погасити суму заборгованості у розмірі 218 042 грн. 17 коп.

Як стверджує позивач, відповідач заборгованості у вказаній сумі не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Відносини, що виникли між ТОВ "Селтком" та відповідачем на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поруки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, строк виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки є таким, що настав.

Матеріали справи містять належні докази на підтвердження виконання позивачем умов договору поруки на вимогу кредитора та звернення до відповідача в порядку регресу із вимогою сплати спірну заборгованість.

Після оплати заборгованості відповідача на користь ТОВ "Селтком" у загальній сумі 218 042 грн. 17 коп. позивачем було виконано перевірку розрахунку інфляційних втрат, та встановлено що до сплати підлягали інфляційні у сумі 2 527 грн. 92 коп., у зв`язку із чим у позовній заяві викладені вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 217 836 грн. 90 коп., з яких: 187 948 грн. 68 коп. - основний борг, 24 822 грн. 63 коп. - пеня, 2 537 грн. 67 коп. - 3% річних, 2 527 грн. 92 коп. - інфляційні втрати.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Оскільки матеріали справи не місять доказів оплати відповідачем спірної суми боргу на користь позивача за вимогою останнього, строк виконання якої за нормами ст. 530 Цивільного кодексу України є таким, що настав, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 187 948 грн. 68 коп.

Погоджується апеляційний суд і з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За наведених обставин вірно задоволенні місцевим господарським судом і позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 24 822 грн. 63 коп. пені, 2 537 грн. 67 коп. 3% річних, 1 400 грн. 70 коп. інфляційних втрат.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо знаходження української енергетики у кризовій ситуації, оскільки така обставина не є форс-мажорною в розумінні умов договору поставки та норм чинного законодавства України, нічим не підтверджена, тому не може бути підставою для припинення грошового зобов`язання відповідача.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 06.08.2020р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4 901,32грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020р. у справі № 904/1589/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020р. у справі № 904/1589/20 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках та строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 14.12.2020 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз