ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа№ 925/10/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Поляк О.І.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Миргородова О.Ю., адвокат, ордер серії ОД №521643 від 28.09.2020;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у справі №925/10/20 (суддя Кучеренко О.І., повний текст складено - 03.09.2020) за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» про стягнення 602 178,77 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» про стягнення 602 178,77 грн., з яких - 119 112,29 грн. пені та 483 066,48 грн. штрафу.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на порушення відповідачем строків поставки товару за договором №ОД/П-18-1054НЮ від 05.11.2018, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено договором та діючим законодавством.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у справі №925/10/20 позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» 59 556,15 грн. пені, 241 533,24 грн. штрафу та 4 516,34 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд встановивши факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині поставки товару у визначений договором строк, беручи до уваги заяву відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та те, що внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач не зазнав збитків, дійшов висновку, що нараховані позивачем штрафні санкції є надмірно великими, тому з урахуванням інтересів відповідача зменшив їх на 50% та частково задовольнив позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», стягнувши з відповідача 59 556,15 грн. пені та 241 533,24 грн. штрафу. Крім того, виходячи з розміру задоволених вимог, з відповідача присуджено до стягнення також 4 516,34 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у справі №925/10/20 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 59 556,14 грн. пені, 241 533,24 грн. штрафу, 4 516,34 грн. судового збору та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

За доводами апелянта, висновки суду щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій не відповідають обставинам справи. Апелянт вважає, що відсутність збитків у позивача у зв`язку з невиконанням умов договору поставки не є беззаперечним свідченням наявності підстав для зменшення штрафних санкцій, оскільки зобов`язання мають бути виконані належним чином. Крім того, як зазначає скаржник, відповідач не довів, що ним було вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення порушення своїх договірних зобов`язань.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідач правом на участь свого представника не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присудженої до стягнення суми судового збору, з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» (виконавець) 05.11.2018 було укладено договір №ОД/П-18-1054НЮ, за умовами п. 1.1 якого, постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1 до договору), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно п. 1.2 договору та специфікації (додаток №1 до договору), найменуванням товару визначено - Автомобіль спеціалізований GERMES-K-AKR на базі шасі КрАз-65053-05 для перевезення вахтових бригад.

Відповідно до пункту 2.1 договору якість товару, що постачається повинна відповідати ТЗ №40876326/006:2018.

Кількість товару визначається у специфікації (додаток №1 до договору), яка є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 договору).

За умовами п. 5.1 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару не більше 45 календарних днів від дня отримання відповідної заявки замовника, але не пізніше 31.12.2018 з правом дострокового виконання.

Відповідно до п. 6.4 договору загальна сума по договору становить 2 415 332,40 грн., у тому числі ПДВ 20% 402 555,40 грн.

Розрахунки за поставлений товар здійснюються замовником протягом 30 календарних днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки. У разі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН (п. 7.2 договору).

Згідно п. 11.1 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

Пунктом 11.3 договору передбачено відповідальність постачальника за порушення термінів поставки продукції, а саме: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, передбачених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції.

Відповідно до п. 15.2 договору замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, при виявленні не конкурентноспроможності на товар, при невідповідності якості поставленого товару встановленим вимогам, при невиконанні пункту 5.1 договору, повідомивши постачальника у строк не менш ніж 20 днів до такого розірвання.

Строк дії договору встановлюється сторонами з моменту його підписання і до 31.12.2018, а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору (п. 16.2 договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, 29.11.2018 він направив відповідачу заявку №Пмех-09/1148 на постачання чотирьох одиниць автомобілів спеціалізованих GERMES-K-AKR на базі шасі КрАз-65053-05 для перевезення вахтових бригад у терміни та згідно умов передбачених договором. Вказана заявка отримана відповідачем 07.12.2018.

Утім, відповідач поставку товару у визначені договором строки не здійснив.

Позивач звертався до відповідача з претензією №НЮ-09/3 від 11.02.2019, в якій вимагав сплатити 100 054,32 грн. пені та 483 066,48 грн. штрафу, нараховані за порушення термінів поставки товару.

Листом №05/02/1 від 05.02.2019 відповідач повідомив позивача, що Російською Федерацією введені певні обмеження щодо приватного акціонерного товариства «АвтоКрАЗ» і товариство не зможе виконати свої зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили. У зв`язку з чим, товариство проводить роботи з пошуку нових постачальників комплектуючих та матеріалів і проводить дослідження зразків продукції для укладення договорів на поставку, що займе додатковий час. Вказано, що на даний час відповідач готовий здійснити поставку автомобілів у погоджений термін та просить позивача підтвердити готовність прийняти автомобілі та здійснити оплату їх вартості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо постачання товару у строк до 31.12.2018, позивач листом №ПЮ-14/129 від 19.02.2019 повідомив відповідача про одностороннє розірвання договору №ОД/П-18-1054НЮ від 05.11.2018.

Враховуючи, що відповідач вимог претензії не виконав, штрафні санкції не сплатив, вказане стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково.

Так, суд встановив, що відповідач не виконав умови договору та не здійснив поставку товару у визначений договором строк, у зв`язку з чим дійшов висновку про обґрунтованість нарахованих позивачем 119 112,29 грн. пені за період з 01.01.2019 по 19.02.2019 та 483 066,48 штрафу на підставі пункту 11.3 договору та положень статті 549 ЦК України.

Водночас, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд дійшов висновку про його часткове задоволення та наявність підстав для зменшення пені та штрафу на 50%, присудивши до стягнення з відповідача 59 556,15 грн. пені та 241 533,24 грн. штрафу.

Крім того, судом здійснено розподіл судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та покладено на відповідача до відшкодування 4 516,34 грн. судового збору.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, апелянт не погоджується з відмовою суду у стягненні 59 556,15 грн. пені та 241 533,24 грн. штрафу, тому просить скасувати оскаржуване рішення в зазначеній частині та прийняти нове рішення - про задоволення позову у повному обсязі. Також апелянт не згоден з розподілом судового збору.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у даній справі в частині задоволених вимог не оскаржується, в такому разі рішення місцевого суду в цій частині судом апеляційної інстанції не підлягає перегляду.

Стосовно перегляду судового рішення від 20.08.2020 в частині відмови у стягненні 59 556,15 грн. пені та 241 533,24 грн. штрафу, у зв`язку зі зменшенням розміру штрафних санкцій на 50%, слід зазначити наступне.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 3 ст. 546 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 11.3 договору №ОД/П-18-1054НЮ від 05.11.2018 передбачено відповідальність постачальника за порушення термінів поставки продукції, а саме: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, передбачених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції.

Як встановлено судом, наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій здійснено у відповідності до пункту 11.3 договору та положень статті 549 ЦК України.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Місцевий господарський суд, вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій, врахував подане відповідачем клопотання та відсутність завданих позивачу збитків, і дійшов висновку, що нараховані позивачем штрафні санкції є надмірно великими, тому з урахуванням інтересів відповідача зменшив їх розмір на 50%.

Отже, суд застосував свої дискреційні повноваження щодо зменшення штрафних санкцій у відповідності до положень статті 233 Господарського кодексу України.

Доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, матеріали справи не містять.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, є достатніми для зменшення розміру штрафних санкцій, а відтак посилання апелянта на безпідставність їх зменшення судом відхиляються.

При цьому, чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, місцевий господарський суд, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, задовольнив клопотання відповідача частково та зменшив розмір пені та штрафу на 50%, а не на 80%, як просив відповідач, тим самим врахувавши інтереси обох сторін.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для зменшення розміру пені та штрафу, оскільки присудження до стягнення 50% від належної до стягнення суми штрафних санкцій, з урахуванням обставин справи, є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника та узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з присудженою до стягнення сумою судового збору, яка розрахована пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Пунктом 4.3 постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Враховуючи, що у даному випадку спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, зумовлених порушенням строків поставки товару, а підставою для часткового задоволення позову стало зменшення розміру штрафних санкцій за клопотанням відповідача, відтак, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання позову у даній справі сплачено 9 032,69 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №1774465 від 19.04.2019.

В свою чергу, виходячи з вимог Закону України «Про судовий збір», при поданні позовної заяви у даній справі, враховуючи ціну позову в сумі 602 178,77 грн., обґрунтованим розміром судового збору було 9 032,67 грн.

Таким чином, за результатом розгляду даного спору в першій інстанції, з відповідача підлягає стягненню 9 032,67 грн. судового збору.

Разом з тим, суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково здійснив розрахунок судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про покладення на відповідача лише 4 516,34 грн. судового збору.

За таких обставин, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині присудженої до стягнення суми судового збору.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду в оскаржуваній частині, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірного висновку в частині присудженої до стягнення суми судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, змінити рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присудженої до стягнення суми судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у справі №925/10/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у справі №925/10/20 змінити в частині присудженої до стягнення суми судового збору. В решті рішення - залишити без змін.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» (вул. Прикордонна, 3, с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19950, ідентифікаційний код 40876326) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код 40081200) 59 556,15 грн. пені, 241 533,24 грн. штрафу, 9 032,67 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.».

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 30.11.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

О.І. Поляк