РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2020Справа № 910/7533/20

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Гольцової М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9)

до 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» (57251, Миколаївська обл., Вітовський район, село Костянтинівка, вул. Миру, буд. 13; ідентифікаційний код 33231825)

про стягнення заборгованості за кредитним договором

За участі представників учасників справи:

Від позивача: Гіндрюк Т. С. (довіреність № 123/18 від 03.04.2018);

Від відповідача - 1: не прибув;

Від відповідача - 2: не прибув;

Від третьої особи: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 (далі - Генеральний договір), до якого неодноразово укладались додаткові угоди. Відповідно до умов Генерального договору кредитор зобов`язався здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах загального ліміту та сублімітів, передбачених умовами, а позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають зі змісту кредитної операції, Генерального договору, умов та договорів і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредитної операції.

Як вказує позивач, в рамках Генерального договору між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" укладено кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018, за яким було надано кредит з останнім днем строку дії ліміту кредитної операції - 30.06.2023, процентною ставкою 16,0% річних, залишок боргу за тілом кредиту якого станом на 28.05.2020 становить 4 596 428, 57 грн.

Для забезпечення зобов`язань за Генеральним договором укладено договір поруки № 12/Д2-1-КБ/723 від 11.06.2019 між позивачем та відповідачем-1 та договір поруки № 12/Д2-1-КБ/724 від 11.06.2019 між позивачем та відповідачем-2, відповідно до умов яких відповідачі у випадку повного або часткового невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" своїх зобов`язань відповідають перед позивачем як солідарні боржники, а кредитор - позивач набуває права вимоги до поручителів - відповідача-1 та відповідача-2 щодо сплати заборгованості за порушеними зобов`язаннями.

У зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" та Приватне підприємство "Онікс-Опт", яке додатковою угодою від 12.06.2014 до Генерального договору було включено у склад позичальників, з 18.10.2019 знаходяться у стані припинення, позивач зазначає, що набув безумовного права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору.

З таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за кредитним договором № 010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018 у розмірі 4 596 428, 57 грн. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати та залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" як третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

18.06.2020 та 23.06.2020 надійшли відповіді на ухвали-запити суду від 02.06.2020, якими підтверджено місця реєстрації фізичних осіб - відповідачів.

07.07.2020 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху, встановив позивачеві строк на усунення недоліків - 5 днів шляхом подання обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач просить стягнути з відповідачів.

15.07.2020 на виконання вимог ухвали від 07.07.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

04.08.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 08.09.2020 та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN», про що постановив відповідну ухвалу.

20.08.2020 від відповідача - 2 надійшло клопотання про направлення справи за територіальною юрисдикцією до Господарського суду Миколаївської області.

В судовому засіданні 08.09.2020 суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача - 2 про направлення справи до Господарського суду Миколаївської області, з підстав його необґрунтованості, продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав підготовче засідання на 27.10.2020.

В судовому засіданні 27.10.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.11.2020.

В судове засідання 24.11.2020 відповідачі та третя особа не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Позивач в судове засідання 24.11.2020 прибув та надав суду усні пояснення по суті спору, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзивів на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (змінено назву на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», надалі - банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» (позичальник-1), укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 (далі - Генеральний договір).

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/19 12.06.2014 до Генерального договору сторони домовились включити до складу позичальників Приватне підприємство «ОНІКС-ОПТ».

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/30 від 23.12.2015 до Генерального договору сторони домовились включити до складу позичальників Фермерське господарство «ПІВДЕННІ ЛАНИ» (позичальник-2) та виключити зі складу позичальників Приватне «ОНІКС-ОПТ».

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/38 від 10.05.2017 до Генерального договору сторони домовились включити до складу позичальників - Приватне підприємство «ОНІКС-ОПТ» (позичальник-3).

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/47 від 11.06.2019 до Генерального договору сторони домовились викласти Генеральний договір в новій редакції.

Відповідно до умов Генерального договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN», Фермерське господарство «ПІВДЕННІ ЛАНИ» та Приватне підприємство «ОНІКС-ОПТ», кожен з яких, всі або декілька з них іменуються «Позичальник» або Позичальники».

Згідно з п. 1.1 Генерального договору кредитор зобов`язався здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах загального ліміту та сублімітів, передбачених пунктами 1.2., 1.3 Генерального договору, в порядку визначеному статтею 2 Генерального договору, а позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають зі змісту кредитної операції, генерального договору, умов та договорів, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредитної операції.

Відповідно до розділу Генерального договору «Визначення термінів» дефолт - обставини невиконання або неналежного виконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за Генеральним договором, обставини, які свідчать про те, що зобов`язання позичальника за Генеральним договором не будуть виконані, а також інші обставини, визначені статтею 9 Генерального договору та/або Умовами як обставини дефолту; договори (договір) - всі та окремі додаткові договори до Генерального договору, якими зініціюється здійснення кредитних операцій у межах Генерального договору та в яких обумовлюється спеціальні умови здійснення таких операцій. Договори є невід`ємною частиною Генерального договору. Достатнім доказом того, що відповідний договір є невід`ємною частиною Генерального договору та підпорядковується всім його положенням, є відповідне посилання в договорі на Генеральний договір. Договір може містити положення, які змінюють умови Генерального договору та/або Умов, якщо про це прямо зазначено в Договорі; Умови проведення - кредитних операцій (Умови) - документ, який є додатком до Генерального договору та його невід`ємною частиною, в якому визначено порядок та особливості здійснення кредитних операцій відповідного виду, а також додаткові права та обов`язки кредитора та позичальника, особливі умови та вимоги при здійсненні кредитних операцій відповідного виду. Умови проведення кредитних операцій можуть містити положення, які змінюють умови Генерального договору, якщо про це зазначено в Умовах.

В рамках Генерального договору між кредитором та ТОВ «Діонісій VN» укладено кредитний договір №010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018, за умовами якого (п. 1.1-1.11), з урахуванням додаткової угоди, кредитор надав позичальнику в межах ліміту кредитної операції кредит в сумі 5 500 000, 00 грн, який в подальшому зменшено до 4 950 000, 00 грн з останнім днем строку дії ліміту кредитної операції - 30.06.2023, процентною ставкою 16,0 % річних.

На виконання умов кредитного договору позивач надав ТОВ «Діонісій VN» кредитні кошти в розмірі 5 500 000, 00 грн, що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку, копії яких наявні в матеріалах справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Діонісій VN» частково повернуло суму кредиту в період з 12.07.2018 до 17.10.2019 в загальному розмірі 903 571 ,43 грн, докази чого наявні в матеріалах справи

За розрахунком позивача залишок боргу за тілом кредиту становить 4 596 428,57 грн.

Для забезпечення зобов`язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 укладено, в тому числі, наступні договори поруки:

- договір поруки №12/Д2-1-КБ/723 від 11.06.2019 між позивачем, як кредитором та ОСОБА_1 , як поручителем;

- договір поруки №12/Д2-1-КБ/724 від 11.06.2019 між позивачем, як кредитором та ОСОБА_2 , як поручителем.

Відповідно до Розділу «Визначення термінів» договорів поруки позичальниками є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN», Фермерське господарство «Південні Лани», Приватне підприємство «Онікс-Опт» забезпечені зобов`язання - всі та окремі зобов`язання позичальника перед кредитором, що випливають з умов кредитного договору, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені штрафів та інших платежів, у т.ч. відшкодування документально підтверджених витрат та документально підтверджених збитків кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору; кредитний договір - Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 та кредитні договори, укладені в його рамках, в тому числі кредитний договір №010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018, укладений з позичальником-1.

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки відповідач-1 та відповідач-2 зобов`язались відповідати перед позивачем солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 договорів поруки відповідач-1 та відповідач-2 відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строку, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручителі та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

За змістом пунктів 9.1-9.4 Генерального договору у разі порушення позичальниками строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за Генеральним договором та/або за окремими договорами, а також у разі прийняття рішення про припинення позичальника/поручителя тощо кредитор має безумовне право вимагати негайного дострокового повного/часткового погашення заборгованості.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (інформація є загальнодоступною за безкоштовним доступом за посиланням: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) ТОВ «Діонісій VN», ідентифікаційний код юридичної особи 33231825 та ПП «Онікс-Опт» (ідентифікаційний код юридичної особи 36896357) з 18.10.2019 знаходяться у стані припинення.

Тому, кредитор набув права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору.

Враховуючи викладене, 28.10.2019 позивачем на адресу позичальників та поручителів направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань та зазначено, що строк виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, є таким що настав. Вимога позивача залишена без задоволення, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Заборгованість за неповернутим кредитом за кредитним договором №010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018 станом на 28.05.2020 становить 4 596 428, 57 грн (тіло кредиту). Стягнення вказаної заборгованості є предметом позову у даній справі.

Відповідачі своїм правом на подачу відзиву на позов не скористалися.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Матеріалами справи підтверджується звернення позивача до відповідачів - 1, 2 з повідомленням-вимогою про сплату боргу (його копія і належні докази направлення долучені до справи). Однак відповідачами зазначена вимога залишена без відповіді та задоволення. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Докази наявності підстав для звільнення відповідачів - 1, 2 від відповідальності за порушення умов вказаних договорів поруки матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач, користуючись наданим йому за договорами поруки та статтями 543, 554 ЦК України правом, правомірно звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним кредитним договором.

Суд зазначає, що до матеріалів справи відповідачами не було додано належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до норм статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати позивачу 4 596 428, 57 грн заборгованості за кредитом.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання третьою особою обов`язку з повернення кредиту за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів - 1, 2, як поручителів заборгованості по кредиту в розмірі 4 596 428, 57 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9; ідентифікаційний код 14305909) 4 596 428 (чотири мільйони п`ятсот дев`яносто шість тисяч чотириста двадцять вісім) грн 57 коп. основного боргу та 68 946 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок шість) грн 43 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.12.2020.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких