ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. Справа № 910/10559/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія комісії"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 (повне рішення складено 17.09.2020) (суддя Марченко О.В.)

у справі № 910/10559/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Фізичної особи-підприємця Нілової Ілони Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія комісії"

про стягнення 88 370,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Фізична особа-підприємець Нілова Ілона Анатоліївна (далі - ФОП Нілова І.А., позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія комісії" (далі - ТОВ "Територія комісії", відповідач) про стягнення 52 500,36 грн основного боргу та 35 870,46 грн пені. Крім того, ФОП Нілова І.А. у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача 2 102,00 грн судового збору та 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

2. В обґрунтування позовних вимог ФОП Нілова І.А. послалася на порушення відповідачем умов договору комісії № 20-804 від 08.04.2019, оскільки останній не перерахував кошти за реалізований товар.

3. Також позивачем на суму основного боргу нараховано 35 870,46 грн пені на підставі п. 7.1 договору комісії № 20-804 від 08.04.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/10559/20 (суддя Марченко О.В.) позовні вимоги ФОП Нілової І.А. до ТОВ "Територія комісії" про стягнення 88 370,82 грн задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Територія комісії" на користь ФОП Нілової І.А. 52 500,36 грн заборгованості, 23 600,57 грн пені, 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1 810,15 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. При ухваленні рішення господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що згідно зі звітами комісіонера сума реалізованого відповідачем товару, яка підлягає перерахуванню позивачу, становить 123 917,00 грн, отже заявлені до стягнення 52 500,36 грн заборгованості підлягають задоволенню, враховуючи, що суд відповідно до ст. 237 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

6. Крім того, судом здійснений розрахунок суми пені та перевірено періоди її нарахування та встановлено, що періоди нарахування сум пені визначені позивачем неправильно, оскільки останнім не враховано положення п. 3 Додатка 1 до Договору та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення їх доводів.

7. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "Територія комісії" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/10559/20 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 52 500,36 грн заборгованості, 23 600,57 грн пені, 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1 810,15 грн судового збору і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ФОП Нілової І.А. в повному обсязі.

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було досліджено положення п. 5 додатку № 1 до договору комісії № 20-804 від 08.04.2019.

9. Як зазначає апелянт, з 03.06.2019 співпраця за договором комісії № 20-804 від 08.04.2019 є припиненою, оскільки 03.06.2019 є датою останньої передачі товару комісіонеру.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

10. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2020 справу №910/10559/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Територія комісії" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/10559/20; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 30.10.2020.

Позиції сторін.

12. Позивач відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не подав, що не є перешкодою для апеляційного перегляду рішення згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

13. Від позивача 15.10.2020 надійшло клопотання про повернення апеляційної скарги заявнику (скаржнику), оскільки відсутні докази на підтвердження повноважень директора ТОВ "Територія комісії" Гедз М.П.

14. Враховуючи те, що повернення апеляційної скарги на підставі ст. 260 ГПК України можливе до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а також те, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Територія комісії" у справі № 910/10559/20, підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

15. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 08.04.2019 між ФОП Ніловою І.А. (комітент) та ТОВ "Територія комісії" (комісіонер) укладено договір комісії № 20-804 (далі - Договір), за умовами якого комісіонер зобов`язується за винагороду, за дорученням та за рахунок комітента здійснювати від власного імені продаж (реалізацію) товару, наданого йому комітентом (пункт 2.1 Договору). (а.с. 8-12).

16. Згідно з п. 2.2 Договору сторони погоджуються, що основним способом виконання комісіонером доручення комітента та реалізації товару є його реалізація кінцевим споживачам через веб-сайт шляхом проведення акцій, проте не виключають можливості комісіонера реалізувати товар в інший спосіб.

17. Комітент погоджується, що реалізація товару здійснюватиметься комісіонером із застосуванням розроблених та впроваджених ним способів, методів, стандартів та процедур пропонування товару на веб-сайті, що не потребуватиме будь-якого їх погодження комітентом (п. 2.3 Договору).

18. Згідно з п. 2.4 Договору умови та строки проведення акцій визначаються комісіонером та погоджуються сторонами Договору шляхом обміну електронними листами на вказані у п. 12.6 Договору електронні адреси уповноважених представників сторін.

19. Кількість, асортимент, ціна та інші показники й характеристики товару, реалізацію якого здійснює комісіонер за умовами Договору, вказуються в остаточних специфікаціях, визначаються в остаточних замовленнях та відображаються в актах приймання-передачі, за якими здійснюється передача товару від комітента комісіонеру (п. 2.5 Договору).

20. Згідно з п. 4.2 Договору комітент передає (доставляє) комісіонеру товар протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання остаточного замовлення від комісіонера.

21. Датою передачі товару комісіонеру, відповідно до п. 4.4 Договору, є дата фактичної передачі товару та підписання сторонами акта приймання-передачі товару.

22. Сторони погодили, що винагорода комісіонера (комісійна плата) визначається сторонами в Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною, як відсоток від ціни кожної проданої кінцевим споживачам (покупцям) одиниці товару за Договором. Винагорода (комісійна плата) розраховується та сплачується комісіонерові на підставі кожного затвердженого комітентом звіту комісіонера. У звіті комісіонера відображається перелік реалізованого товару, а також його вартість, розрахунок суми коштів, що підлягають перерахуванню комітенту за реалізований товар, а також розмір винагороди комісіонера (комісійної плати) (п.п. 6.1, 6.3 Договору).

23. Відповідно до п. 6.5 Договору комітент зобов`язаний затвердити звіт комісіонера шляхом його підписання та повернути один примірник комісіонеру не пізніше наступного робочого дня після його отримання. Підписаний комітентом звіт комісіонера є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

24. Комісіонер зобов`язаний перерахувати комітенту кошти, отримані від покупців за реалізований товар, в строки, визначені в Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною (п. 6.6 Договору).

25. Згідно з п. 7.1 Договору за порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань за Договором (перерахування коштів за реалізований товар або виплата винагороди комісіонеру (комісійної плати)), винна сторона зобов`язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплачених/несвоєчасно перерахованих коштів за кожен день прострочення.

26. Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 11.1 Договору).

27. У випадку, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії цього Договору письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії Договору, він вважається продовженим на 1 (один) рік на тих же самих умовах (п. 11.2 Договору).

28. Згідно з Додатком 1 до Договору сторонами погодили, що: винагорода комісіонеру (комісійна плата) складає 34% (п. 1 додатка 1); комісіонер в перший робочий день тижня складає звіт комісіонера за минулий робочий тиждень; після затвердження комітентом звіту комісіонера, комісіонер протягом 20 (двадцяти) робочих днів в повному обсязі перераховує на поточний рахунок комітента суму коштів відповідно до звіту комісіонера; комітент після отримання зазначеного платежу від комісіонера, протягом 2 (двох) робочих днів перераховує на поточний рахунок комісіонера суму коштів винагороди комісіонера (комісійної плати) згідно зі звітом комісіонера. (а.с. 13).

29. Відповідно до актів приймання-передачі товару до Договору від 15.04.2019 № 460, від 22.04.2019 № 565, від 25.04.2019 № 606, від 10.05.2019 № 783, від 20.05.2019 № 937, від 27.05.2019 № 1028, від 30.05.2019 № 1108, від 03.06.2019 № 1170 позивач передав відповідачу для продажу товар на загальну суму 245 794,00 грн. (а.с. 14-23).

30. Згідно зі звітом комісіонера від 29.04.2019 № 508 позивачу має бути перераховано - 47 189,00 грн (а.с. 24-25).

31. Згідно зі звітом комісіонера від 06.05.2019 № 597 позивачу має бути перераховано - 10 506,00 грн (а.с. 26-27).

32. Згідно зі звітом комісіонера від 13.05.2019 № 689 позивачу має бути перераховано -17 375,00 грн (а.с. 28-29).

33. Згідно зі звітом комісіонера від 20.05.2019 № 784 позивачу має бути перераховано - 23 148,00 грн (а.с. 30-31).

34. Згідно зі звітом комісіонера від 27.05.2019 № 880 позивачу має бути перераховано - 28 066,00 грн (а.с. 32-33).

35. Згідно зі звітом комісіонера від 03.06.2019 № 977 позивачу має бути перераховано - 8 484,00 грн (а.с. 34-35).

36. Згідно зі звітом комісіонера від 10.06.2019 № 1078 позивачу має бути перераховано - 17 030,00 грн (а.с. 36-37).

37. Згідно звіту комісіонера від 18.06.2019 № 1179 позивачу має бути перераховано -11 752 грн. (а.с. 38-39).

38. Згідно зі звітом комісіонера від 25.06.2019 № 1282 позивачу має бути перераховано - 1 610,92 грн (а.с. 41-42).

39. Таким чином, сума реалізованого відповідачем товару, яка підлягає перерахуванню позивачу, становить 123 917,00 грн.

40. 26.05.2020 позивачем було надіслано відповідачу претензію від 25.05.2020, в якій позивач вимагав від відповідача сплатити 52 500,36 грн заборгованості та 24 785,84 грн штрафних санкцій за Договором (а.с. 42-43).

41. Судом встановлено, що згідно з інформацією з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" вказану претензію повернуто позивачу відділенням поштового зв`язку 15.06.2020, причини повернення поштового відправлення на сайті вказаного товариства не зазначені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

42. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

43. Згідно зі ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

44. Відповідно до ст. 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

45. Відповідно до ч. 1 ст. 526, ст. 525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

46. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

47. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 546 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

48. Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

49. Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17, від 22.11.2018 у справі № 903/962/17, від 07.06.2019 у справі № 910/23911/16.

50. Враховуючи допущене відповідачем прострочення платежу, позивачем на підставі п. 7.1 Договору нараховано відповідачу пеню у розмірі 35 870,46 грн.

51. Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що до стягнення підлягає пеня у розмірі 23 600,57 грн, оскільки позивачем під час розрахунку пені не було враховано положення ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 3 Додатка 1 до Договору.

52. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 52 500,36 грн заборгованості та 23 600,57 грн пені.

53. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

54. Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

55. Відповідно до п. 3 ч. 4 та ч. 5 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

56. 26.05.2020 між ФОП Ніловою І.А. (клієнт) та Адвокатським бюро "Павла Зінченка "Інсайт" (адвокат) укладено договір № 26/05 про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, вести справи та представляти інтереси клієнта в судах загальної юрисдикції (в тому числі господарських), з усіма процесуальними правами, що надані законом позивачеві (а.с. 51-52).

57. На підтвердження витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції подано: акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.07.2020, ордер серії КС № 459774 від 17.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4726/10 від 22.12.2011 (а.с. 53-55).

58. Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.07.2020 адвокатом надано послуги з представництва інтересів Клієнта під час вирішення питання щодо стягнення наявної заборгованості згідно з договором комісії № 20-804 від 08.04.2019, укладеного між ФОП Ніловою І.А. та ТОВ "Територія комісії" (досудове врегулювання спору та судовий розгляд справи) разом витрачено 15 год, загальна вартість наданих послуг складає 15 000,00 грн (а.с. 55).

59. Місцевий господарський суд, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, а також часткове задоволення позову дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. є співрозмірними заявленим позовним вимогам, які покладено на відповідача.

60. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

61. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

62. Доводи апелянта щодо припинення з 03.06.2019 співпраці між сторонами за Договором, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки у п. 5 Додатку № 1 до Договору сторони погодили, що в разі припинення (тимчасового призупинення) співпраці за цим Договором, сторони зобов`язуються протягом 5 (п`яти) робочих днів здійснити грошові взаєморозрахунки між собою. Крім того, сторони погодили, що у разі припинення (тимчасового призупинення) співпраці за цим Договором, оплата комісіонера здійснюватиметься після затвердження сторонами остаточного звіту комісіонера та перерахування від комітента винагороди (комісійної плати) на поточний рахунок комісіонера відповідно до загальної суми зобов`язань.

63. Таким чином, для припинення співпраці за Договором мають бути вирішенні фінансові зобов`язання сторін, як це передбачено п. 5 Додатку № 1 до Договору, доказів виконання якого матеріали справи не містять.

64. Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

65. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

66. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

67. Доводи відповідача, наведені в апеляційні скарзі, не спростовують правильні висновки суду першої інстанції при прийнятті рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

68. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

69. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

70. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/10559/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

71. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія комісії" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/10559/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.12.2020.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко