ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2020 р. Справа № 917/133/17

м. Полтава

за заявою Приватного підприємства "Імені Калашника", с. Калашники про прийняття додаткового рішення у справі № 917/133/17

за позовною заявою Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури, вул. В.Козака, 1, м. Полтава, 36020 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна, 23, м. Полтава, 36039

до 1. Приватного підприємства "Імені Калашника", вул. Лобача, 20-А, с. Калашники, Полтавський район, Полтавська область, 38753

2. Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, вул. Шевченка,5, м. Полтава, 36000

про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсними договорів про встановлення земельного сервітуту та повернення земельних ділянок

Суддя Солодюк О.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

30.03.2017р. Господарським судом Полтавської області у справі № 917/133/17 (суддя Кульбако М.М.) прийнято рішення про задоволення позову, яким визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту)" від 26.01.2011 за №123; визнано недійсними договори про встановлення земельного сервітуту на земельні ділянки сільськогосподарського призначення від 08.06.2011, укладені між Полтавською РДА Полтавської області та СГ ТОВ «Імені Калашника»:

- площею 2, 5000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00253, кадастровий номер 000230020);

- площею 3,6000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00245, кадастровий номер 000260050);

- площею 42,0800 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00254, кадастровий номер 000190073);

- площею 8,9000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00256, кадастровий номер 000100081);

- площею 17,7763 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00229, кадастровий номер 000250002);

- площею 1,5000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00247, кадастровий номер 000290036);

- площею 35,7653 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00228, кадастровий номер 000290035);

- площею 13,0766 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00225, кадастровий номер 000050048);

- площею 30,2745 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00244, кадастровий номер 000230019);

- площею 13,5000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00246, кадастровий номер 000010029);

- площею 25,5626 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00227, кадастровий номер 000090021);

- площею 6,2300 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00255, кадастровий номер 000190074);

- площею 8,6659 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00226, кадастровий номер 000250001);

- площею 5,6000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00248, кадастровий номер 000030035);

- площею 21,000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00249, кадастровий номер 000210005);

- площею 13,2000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00251, кадастровий номер 000220030);

- площею 2,8000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00252, кадастровий номер 000280041);

- площею 21,2000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00250, кадастровий номер 000150047);

Зобов`язано Приватне підприємство "Імені Калашника" (вул. Лобача, с.Калашники, Полтавський район, Полтавська область,38753, код 03769559) повернути земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебувають у користуванні підприємства за договорами, які визнані недійсними, загальною площею 273,2312га, що розташовані на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у розпорядження Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

16.12.2017р. господарським судом Полтавської області у справі № 917/133/17 (суддя Кульбако М.М.) прийнято додаткове рішення, яким стягнуто з Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області на користь прокуратури Полтавської області 16 000,00 грн. витрат по сплаті судового збору та стягнуто з Приватного підприємства "Імені Калашника" на користь прокуратури Полтавської області 254 400,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

20.05.2019р. постановою Східного апеляційного господарського суду рішення господарського суду Полтавської області від 31.03.2017р. у справі № 917/133/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

23.09.2020р. постановою Верховного Суду постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. скасовано, а рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017р. у справі № 917/133/17 залишено в силі та стягнуто, зокрема з Приватного підприємства "Імені Калашника" на користь прокуратури Харківської області 270 400,00 грн. судових витрат за розгляд касаційної скарги.

17.11.2020р. ПП "Імені Калашника" звернулось до суду з заявою про прийняття додаткового рішення (вх. №12777), якою просить суд:

- винести додаткове рішення у справі № 917/133/17 шляхом уточнення способу та змісту виконання (відповідної дії) п. 2 (про залишення в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017р.) Постанови Верховного суду України від 23 вересня 2020року;

- винесенням додаткового рішення виключити з тексту рішення суду першої інстанції у справі № 917/133/17 від 30.03.2017 року (що підлягає виконанню за Постановою Верховного суду від 23 вересня 2020 року) пункту 4 про зобов`язання повернення земельних ділянок управлінню Держгеокадастру України у Полтавській області - у зв`язку з втратою повноважень управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розпорядження вказаними у позові земельними ділянками та передачею земельних ділянок із державної до приватної (земельні ділянки з кадастровими номерами :00:021:0005 (п.3.16 судового рішення), :00:022:0030 (п. 3.17 судового рішення), :00:022:0019 (п.3.9 судового рішення), :00:001:0029 (п. 3.10 судового рішення) та комунальної власності за кадастровими номерами :00:026:0050 (п.3.2.рішення), :00:010:0081 (п.3.4. рішення), :00:019:0073 (п.3.3 рішення), :00:030:0035 (п. 3.7. рішення), :00:029:0036 (п.3.6 рішення), :00:019:0074 (п. 3.12 рішення), :00:028:0047 (п.3.19 рішення), :00:019:0041 ( п. 3.18 рішення), :00:023:0020 (п.3.1. рішення);

- винесенням додаткового рішення виключити із тексту рішення суду першої інстанції у справі №917/133/17 від 30.03.2017 року (що підлягає виконанню за Постановою Верховного суду від 23 вересня 2020 року) п. 3.1 - 3.19 щодо визнання недійсними договорів сервітуту у зв`язку з втратою їх чинності на момент винесення Додаткового рішення у справі.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2020р. розгляд заяви про прийняття додаткового рішення передано на розгляд судді Солодюк О.В.

В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що виконання судового рішення відповідачем у справі 917/133/17 не можливо не з його вини, і саме вимоги щодо повернення земельних ділянок.

Заявник зазначає, що у справі № 917/133/17, починаючи з винесення рішення першою інстанцією (суддею Кульбако М.М.) у березні 2017 року і закінчуючи Постановою Верховного суду у справі вересня 2020 року грубо нехтуються норми процесуального права та оголошено тест рішення/постанови таким чином, що ставить під загрозу їх виконання, що в подальшому приведе до того, що усі правові наслідки будуть покладені на відповідача (в тому числі і суми виконавчого збору за неможливість виконання пунктів рішення суду першої інстанції щодо якого встановлено обов`язок виконання Постановою Верховного суду).

Виключно з цих причин та в порядку вимог п.2 ст. 244 Процесуального господарського кодексу України відповідач 1 змушений звернутися до суду із заявою про винесення додаткового рішення щодо виконання рішення та постанови Верховного суду від 23 вересня 2020 року.

Заявник зазначає, що у зв`язку з наявністю обставин, які були відомі суду (та повідомлені сторонам в процесі неодноразово) за час розгляду з 2017 року по вересень 2020 року для виконання Постанови Верховного суду України по суті (без зміни змісту судового рішення) необхідне винесення Додаткового рішення з метою уточнення питання передачі майна та дії які потрібно виконати Відповідачу -1 на виконання судових рішень.

Щодо зміни статусу майна (земельних ділянок) що підлягає передачі:

1. Згідно тексту рішення господарського суду Полтавської області (1 інстанція) у справі перелічені земельні ділянки у п.3.1- 3.19 підлягають повернення Державі в особі управління Держгеокадастру України.

У відповідності з Розпорядженням Кабінету міністрів України № 60-р. від 31.01.2018 року вказані земельні ділянки (як належні державі Україні) були передані Головним управлінням Держгеокадастру України у Полтавській області (у листопаді 2018 року) у комунальну власність Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Таким чином, передача вказаних у рішенні земельних ділянок у відповідності з пунктом 4 тексту судового рішення від 30.03.2017 року до управління Держгеокадастру України у Полтавській області при тому, що вони вже передані даним управлінням до земель комунальної власності Мачухівської ОТГ - не можливо технічно, юридично та практично.

2.Частина земельних ділянок щодо яких винесено судове рішення щодо їх повернення, була вилучена Головним управлінням Держгеокадастру України у Полтавській області та передано із державної власності у приватну власність ще у 2017 році (Позивач був обізнаний належним чином про це в межах відкритих кримінальних проваджень за його ініціативою в тому числі).

Враховуючи викладене, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:021:0005 (п. 3.16 судового рішення), :00:022:0030 (п. 3.17 судового рішення), :00:022:0019 (п.3.9 судового рішення), :00:001:0029 (п. 3.10 судового рішення ) припинили своє існування, як об`єкт цивільних прав, оскільки відбувся її поділ на окремі земельні ділянки, які були передані в приватну та комунальну власність.

Тому, як зазначає заявник, виконання рішення суду від 30.03.2017 року та відповідно п. 2 Постанови Верховного суду України від 23 вересня 2020 року в частині не можливе з наступних причин, незалежних від Відповідача у справі і особи, на яку покладено виконання судового рішення:

- З причин неможливості передачі саме управлінню Держгеокадастру України у Полтавській області (у зв`язку з втратою повноважень) щодо вказаних земельних ділянок з листопада 2018 року та з причин відсутності вказаних земельних ділянок в розумінні, як об`єктів цивільних прав та їх передачею у власність третім особам (всього 40 власників).

Передача у приватну власність вказаних земельних ділянок, що підлягають за рішенням суду (яке підлягає безумовному виконання Відповідачем) поверненню у державну власність також є неможливим для Відповідача 1 з причин незалежних від нього, адже вони з 2017 року знаходяться у приватній власності.

Крім того, як зазначає заявник, частина земельних ділянок з перелічених у судовому рішенні від 30.03.2017року у справі, що підлягає виконанню, ніколи не вибувала із державної власності і була передана Відповідачу за державним актом на право постійного користування (державний акт серія та номер І-ПЛ №001399, виданий 26.09.1997 року на підставі рішення Полтавської районної ради народних депутатів).

Ще у травні 2018 року наступні земельні з кадастровими номерами, :00:026:0050 (п. 3.2. рішення), :00:010:0081 (п.3.4. рішення), :00:019:0073 (п.3.3 рішення), :00:030:0035 (п. 3.7. рішення) :00:029:0036 (п.3.6 рішення), :00:019:0074 (п. 3.12 рішення) , :00:028:0047 (п.3.19 рішення), :00:019:0041 (п. 3.18 рішення) , :00:023:0020 (п.3.1. рішення) були належним чином зареєстровані Відповідачем на праві постійного користування.

Цей факт не тільки був відомий Позивачу (та співвідповідачу у справі - Управлінню Держгеокадастру України у Полтавській області), а ще оскаржений ним в господарському суді Полтавської області (справа № 917/1658/18).

Право на постійне користування зареєстровано належним чином в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, як зазначає заявник, повернути вищезазначені земельні ділянки у розпорядження держави в особі управління Держгеокадастру України у Полтавській області є неможливим.

Винесення Додаткового судового рішення щодо уточнення тексту судового рішення від 30.03.2017 р. господарського суду та Постанови Верховного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 917/133/17 є вкрай необхіднім, адже його відсутність позбавляє права Відповідача -1 щодо своєчасного та повного їх виконання та може спричинити значні додаткові витрати, пов`язані з відкриттям та подальшим стягненням виконавчого збору (адже виконання судових рішень за первісним змістом судових рішень є неможливим не з вини Відповідача -1).

Згідно ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2017р. господарським судом Полтавської області у справі № 917/133/17 (суддя Кульбако М.М.) прийнято додаткове рішення, яким стягнуто з Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області на користь прокуратури Полтавської області 16 000,00 грн. витрат по сплаті судового збору та стягнуто з Приватного підприємства "Імені Калашника" на користь прокуратури Полтавської області 254 400,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, господарським судом Полтавської області у справі № 917/133/17 в порядку ст. 88 ГПК України (на даний час - ст. 244 ГПК України) було вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до абзацу 4 п. 13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Порушення вимог цієї статті тягне за собою зміну або скасування додаткового рішення в апеляційному чи у касаційному порядку (пункт 4 частини першої статті 104, стаття 111-10 ГПК).

Зазначені в заяві обставини (підстави) не є тими підставами, вичерпний перелік яких встановлено частиною 1 ст. 244 ГПК України.

Що стосується вимоги про винесення додаткового рішення у справі № 917/133/17 шляхом уточнення способу та змісту виконання (відповідної дії) п. 2 (про залишення в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017р.) Постанови Верховного суду України від 23 вересня 2020року, суд зазначає наступне.

В пункті 19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" зазначено, що згідно із статтями 101 і 111-9 ГПК апеляційна і касаційна інстанції вправі прийняти додаткове рішення, роз`яснити чи виправити його лише стосовно прийнятих ними процесуальних документів, але не рішень, прийнятих у першій інстанції.

Згідно ст. 244 ГПК України за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення може лише суд, що ухвалив рішення.

З врахуванням вище викладеного, суд відмовляє в ухваленні додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 234, 244 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Імені Калашника" у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у справі № 917/133/17 шляхом уточнення способу та змісту виконання (відповідної дії) п. 2 (про залишення в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017р.) Постанови Верховного суду України від 23 вересня 2020року; винесенням додаткового рішення виключити з тексту рішення суду першої інстанції у справі № 917/133/17 від 30.03.2017 року (що підлягає виконанню за Постановою Верховного суду від 23 вересня 2020 року) пункту 4 про зобов`язання повернення земельних ділянок управлінню Держгеокадастру України у Полтавській області - у зв`язку з втратою повноважень управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розпорядження вказаними у позові земельними ділянками та передачею земельних ділянок із державної до приватної (земельні ділянки з кадастровими номерами :00:021:0005 (п.3.16 судового рішення), :00:022:0030 (п.3.17 судового рішення), :00:022:0019 (п.3.9 судового рішення), :00:001:0029 (п. 3.10 судового рішення) та комунальної власності за кадастровими номерами :00:026:0050 (п.3.2.рішення), :00:010:0081 (п.3.4. рішення), :00:019:0073 (п.3.3 рішення), :00:030:0035 (п. 3.7. рішення), :00:029:0036 (п.3.6 рішення), :00:019:0074 (п. 3.12 рішення), :00:028:0047 (п.3.19 рішення), :00:019:0041 (п. 3.18 рішення), :00:023:0020 (п.3.1. рішення); винесенням додаткового рішення виключити із тесту рішення суду першої інстанції у справі №917/133/17 від 30.03.2017 року (що підлягає виконанню за Постановою Верховного суду від 23 вересня 2020 року) п. 3.1 - 3.19 щодо визнання недійсними договорів сервітуту у зв`язку з втратою їх чинності на момент винесення Додаткового рішення у справі.

Згідно ч. 5 ст. 244, ст. 255, ст. 256 ГПК України ухвала підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її підписання суддею.

Суддя Солодюк О.В.