РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2020Справа № 910/17535/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" (31000, Хмельницька обл., Красилівський район, м. Красилів, вул. Щаслива, буд. 1; ідентифікаційний код 14307831)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" (04215, м. Київ, пр-т. Свободи, буд. 32, кв. 188; ідентифікаційний код 38779593)

про стягнення 149 585, 69 грн,

Представники сторін:

від позивача: Глухов А.В.

від відповідача: Сухиня Г.І., Андрієць О.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство "Красилівський агрегатний завод" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 149 585, 69 грн, яка складається з основного боргу - 121 802,40 грн та штрафу - 27 783, 29 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 1604/01-2019 від 16.03.2019 в частині поставки товару, який не відповідає вимогам щодо якості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

06.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

14.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2020 підготовче засідання призначено на 04.03.2020.

У підготовчому засіданні 04.03.2020 судом оголошено перерву до 25.03.2020 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

24.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду від 25.03.2020 підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

23.04.2020 до Господарського суду міста Києва електронною поштою надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

04.05.2020 до Господарського суду міста Києва повторно надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 підготовче засідання відкладено на 03.06.2020.

28.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

02.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач просить суд відкласти судове засідання до закінчення карантину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 підготовче засідання відкладено на 01.07.2020.

18.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у приміщенні Красилівського районного суду Хмельницької області або Господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та запропоновано учасникам судового процесу під час дії карантину брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

30.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 підготовче засідання відкладено на 29.07.2020.

09.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 підготовче засідання відкладено на 09.09.2020.

17.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

У підготовче засідання 09.09.2020 представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Суд, розглянувши клопотання позивача про перенесення розгляду справи, зазначає, що з огляду на те, що позивач не скористався своїм правом щодо прийняття участі в засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду із використанням власних технічних засобів з метою уникнення затягування строку розгляду справи, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2020.

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

У судовому засіданні 07.10.2020 представником відповідача було подане клопотання про поновлення процесуального строку для вчинення процесуальної дії, зокрема, призначення судової експертизи щодо відповідності умовам договору поставки № 1604/01-2019 від 16.03.2019 та вимогам тендерної документації проведених відкритих торгів № 3855844 поставленої Державному підприємству "Красилівський агрегатний завод" продукції (товару) Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс".

Також представником було подане клопотання про поновлення процесуального строку для вчинення процесуальної дії, зокрема, приєднання до матеріалів справи додаткових документів, як доказів, що містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та будуть сприяти повному, всебічному та об`єктивному встановленню істини у господарській справі.

У судовому засіданні 07.10.2020 оголошено перерву до 11.11.2020.

У судовому засіданні 11.11.2020 представник відповідача просив задовольнити клопотання про призначення експертизи.

За наслідками розгляду клопотання відповідача про призначення експертизи, суд протокольною ухвалою відмовив в його задоволенні, у зв`язку з необґрунтованістю (вказана інформація занесена до протоколу судового засідання 11.11.2020).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" про поновлення процесуального строку на долучення доказів.

Також, у даному судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд про їх задоволення.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення позовних вимог, просили суд відмовити в задоволенні позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 11.11.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Красилівський агрегатний завод" (далі - покупець) укладений договір поставки № 1604/01-2019 за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві продукцію відповідно до специфікацій або рахунків-фактур (далі - товар), кількість та вартість якого визначається специфікаціями, накладними та/або рахунками-фактурами постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його.

Згідно п. 2.1. договору загальна вартість товару, що поставляється за даним договором складає суму грошових коштів, включаючи ПДВ, всіх видаткових накладних та/або рахунків-фактури постачальника (в тому числі ПДВ), пакування, завантаження, маркування, страхування, митне очищення, сертифікація, доставка на склад покупця у місто Красилів, вул. Щаслива 1.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад покупця м. Красилів, вул. Щаслива, 1) за попередньою заявкою покупця на протязі 5 днів або у термін передбачений у специфікації. Перехід права власності та товар відбувається у момент підписання видаткової накладної між постачальником та покупцем (п. 3.1., 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку виявлення недостачі (недотримання умов договору щодо кількості товару) або дефектів (недотримання умов щодо якості товару, або поставки товару, що не відповідає замовленому) письмовий виклик представника постачальника для участі в прийманні є обов`язковим.

В п. 4.1. сторони погодили, що якість товару, що поставляється за цим договором, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТ), що діють на території України, і підтверджуються паспортом виробника та копією сертифікату відповідності або якості., якщо це передбачено для даного типу товару.

У випадку, якщо покупець відповідно до п. 3.3. договору проінформував постачальника, то останній зобов`язується у триденний термін з дня отримання повідомлення відрядити відповідальну особу для складення акту виявлених недоліків. У разі неприбуття представника постачальника до покупця у термін вказаний у даному пункті покупець складає рекламаційний акт з односторонньому порядку. Сторони погодили, що достатнім доказом того, що товар, не відповідає вимогам, щодо якості або є таким, що не відповідає замовленому є протокол Центральної заводської лабораторії покупця та рекламаційний акт (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 9.2. строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений в п. 9.1. цього договору та діє до 31 грудня 2019 року, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" було відвантажено Державному підприємству "Красилівський агрегатний завод" пруток АК-6 діаметром 145 та 265, який не відповідає п. 3.5 і таблиці 9 ГОСТу 21488-76, структура злому зразків з численними порами, рихлотами та стороннім включенням (протокол ЦЗЛ № 111 від 10.06.2019 року та Рекламаційний акт № 180719 від 08.07.2019), який істотно не відповідає вимогам, щодо якості, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 121 802, 40 грн та штраф в розмірі 27 783, 29 грн.

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" товар є якісним і Державне підприємство "Красилівський агрегатний завод" підписуючи договір та приймаючи товар було ознайомлене із сертифікатом якості в якому зазначено характеристики товару і те, що він відповідає ГОСТу 21488-97.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 1604/01-2019 від 16.03.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як про це вказується позивачем, та що у свою чергу не заперечується відповідачем, згідно накладної № 26 від 26.04.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" було відвантажено Державному підприємству "Красилівський агрегатний завод" продукцію - пруток з алюм. сплава AK6 д.145 мм загальною вагою 569 кг та пруток з алюм. сплава AK6 д. 265 мм загальною вагою 113 кг на суму 138 916, 44 грн.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується оплата товару на суму 121 802, 40 грн, зокрема, згідно платіжного доручення № 1146 від 20.05.2019 на суму 21 000, 00 грн та платіжного доручення № 1201 від 27.05.2019 на суму 100 802, 40 грн.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що товар на склад позивача був поставлений без жодних зауважень до якості чи кількості, про що було складено Державним підприємством "Красилівський агрегатний завод" "Приходный акт" № 173.

Втім, позивач зазначає, що у зв`язку із специфікою виробництва продукції на Державному підприємству "Красилівський агрегатний завод" виявити невідповідність поставленій продукції, щодо якості відразу після отримання було не можливо.

Так, суд вказує, що в п. 8.3. договору сторони погодили, що претензії щодо кількості та якості поставленого товару можуть бути заявлені покупцем до постачальника в строк не пізніше 180 календарних, днів з дня передачі товару, а якщо на товар встановлений гарантійний термін - протягом гарантійного терміну. Претензія (вимога) надається у письмовому вигляді та повинна супроводжуватись документами, що підтверджують викладені в претензії (вимозі) обставини.

Сторони визначили, що всі ймовірні претензії за договором повинні бути розглянуті сторонами протягом 10 днів з моменту отримання претензії (п. 8.2. договору).

У зазначений в п. 8.3. договору термін Державним підприємством "Красилівський агрегатний завод" було виявлено дефект - замовлена продукція не відповідає фактично відвантаженій, щодо якості після передачі прутків у цехи основного виробництва та встановлено, що - пруток АК-6 діаметром 145 та 265, не відповідає п. 3.5. і таблиці 9 ГОСТу 21488-76, структура злому зразків з численними порами, рихлотами та стороннім включенням, що підтверджується протоколом Центральної заводської лабораторії № 111 від 10.06.2019.

Як встановлено судом, відповідно до п. 3.3. договору позивачем було направлено відповідачу повідомлення (виклик представника) від 19.06.2019 за вих. № 07-1906/2 та відповідно повідомлено, про те, що отриманий метал істотно не відповідає вимогам щодо якості. Також підприємство просило у триденний термін з дня отримання даного повідомлення відрядити відповідальну особу для складання акту виявлених недоліків. Докази направлення означеного листа (поштова накладна та опис вкладення в цінний лист про відправлення поштового повідомлення 25.06.2019) містяться в матеріалах справи.

Відповідач вказує, що на наступний день після отримання повідомлення позивача про виклик представника від 19.06.2019 № 307-1906/2 Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" 20.06.2019 було надіслано на офіційну електронну адресу лист відповідь на повідомлення в якому останнє просило надати згоду та зразки для випробувань. Однак, відповідач зазначає, що названий вист. Залишився без відповіді.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивачем було направлено відповідачу повідомлення (виклик представника) від 19.06.2019 за вих. № 07-1906/2, а не за № 307-1906/2, як про це зазначає відповідач. Крім того, суд вказує, що таке повідомлення, як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, а саме, поштової накладної та опису вкладення в цінний лист про відправлення поштового повідомлення, було відправлено 25.06.2019. У зв`язку з чим, залишається незрозумілим, яким чином відповідачем було надано відповідь на виклик представника 20.06.2019.

Відповідач зазначає, що звернувся до позивача з листом аналогічного змісту 19.07.2019, на який було отримано відповідь термін Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" від 06.08.2019 за № 72-18/618 про можливість проведення офіційних незалежних випробувань на хімічні та механічні властивості товару у аналітичній лабораторії Інституту електрозварювання ім. Є. Патона Національної Академії Наук України за власні кошти товариства.

Так, за результатами проведення офіційних незалежних випробувань за власний рахунок товариство отримало протокол випробувань № 14/09-19 від 27.09.2019 (далі - висновки випробувань) та складено акт здачі-приймання робіт № СФ-00538 від 30.10.2019.

У висновках випробувань зазначено, що - "На зломі в макроструктурі зразків пор, рихлот та сторонніх включень не виявлено", а також - "Хімічний склад відповідає марці Ішшаву АК 6".

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, суд вказує, що наданий відповідачем протокол випробувань № 14/09-19 від 27.09.2019 та акт здачі-приймання робіт № СФ-00538 від 30.10.2019 не приймається судом в якості належного та допустимого доказу, що підтверджував би належну якість товару, оскільки, відповідачем не надано вірогідних доказів того, що випробування проводилися саме щодо того товару, що був відвантажений Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" Державному підприємству "Красилівський агрегатний завод".

Крім того, суд зазначає, що позивачем не підтверджено факту надання відповідачу для проведення випробувань зразків товару, що був відвантажений Державному підприємству "Красилівський агрегатний завод" згідно накладної № 26 від 26.04.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" продукції - пруток з алюм. сплава AK6 д.145 мм загальною вагою 569 кг та пруток з алюм. сплава AK6 д. 265 мм загальною вагою 113 кг.

При тому, погодження позивача на проведення відповідачем випробувань щодо якості товару (поставленої продукції), не є свідченням, щоб підтверджувало саме надання зразків для проведення такого випробування.

Суд вказує, що викладеного вище відповідачем не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

Отже, в п. 4.2. сторони погодили, що у випадку, якщо покупець відповідно до п. 3.3. договору проінформував постачальника, то останній зобов`язується у триденний термін з дня отримання повідомлення відрядити відповідальну особу для складення акту виявлених недоліків. У разі неприбуття представника постачальника до покупця у термін вказаний у даному пункті покупець складає рекламаційний акт з односторонньому порядку. Сторони погодили, що достатнім доказом того, що товар, не відповідає вимогам, щодо якості або є таким, що не відповідає замовленому є протокол Центральної заводської лабораторії покупця та рекламаційний акт (п. 4.2. договору).

Таким чином, оскільки, судом було встановлено, що покупець належним чином проінформував постачальника про виявлені дефекти поставленого товару, втім, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" не прибув у термін передбачений п. 4.2. договору для складення акту виявлених недоліків, то за таких обставин суд приходить до висновку, що Державним підприємством "Красилівський агрегатний завод" правомірно складений рекламаційний акт № 180719 від 08.07.2019 в односторонньому порядку.

В означеному рекламаційному акті № 180719 від 08.07.2019 вказано, що пруток АК-6 діаметром 145 та 265, не відповідає п. 3.5. і таблиці 9 ГОСТу 21488-76, структура злому зразків з численними порами, рихлотами та стороннім включенням, що підтверджується протоколом Центральної заводської лабораторії № 111 від 10.06.2019.

Отже, з огляду на викладене, за висновком суду, складений Державним підприємством "Красилівський агрегатний завод" рекламаційний акт № 180719 від 08.07.2019 разом із протоколом Центральної заводської лабораторії № 111 від 10.06.2019 відповідно до п. 4.2. договору № 1604/01-2019 від 16.03.2019, у своїй сукупності є достатніми доказами того, що товар не відповідає вимогам, щодо якості.

Таким чином, суд вказує, що відповідачем було відвантажено позивачу пруток АК-6 діаметром 145 та 265, який не відповідає п. 3.5. і таблиці 9 ГОСТу 21488-76, структура злому зразків з численними порами, рихлотами та стороннім включенням (протокол ЦЗЛ №111 від 10.06.2019 та рекламаційний акт № 180719 від 08.07.2019), та відповідно, який істотно не відповідає вимогам, щодо якості.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З огляду на викладене вище, наведені відповідачем доводи не вказують на протилежне, та відповідно не спростовують встановлених судом обставин, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 1604/01-2019 від 16.03.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 121 802, 40 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач у своєму позові просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 27 783, 29 грн.

Що стосується даних вимог позивача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1. договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (надалі іменується "порушення договору"), сторона несе відповідальність, визначену цим договором та чинним і Україні законодавством.

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 6.2. договору).

В п. 6.7. договору сторони визначили, що у випадку поставки постачальником для покупця товару, який не відповідає вимогам щодо якості, передбачених даним договором, постачальник зобов`язується сплатити покупцю штраф у розмірі 20 % вартості товару (від суми авансового платежу) який не відповідає вимогам щодо якості, передбачених даним договором.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договору та не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 27 783, 29 грн підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максвел Плюс" (04215, м. Київ, пр-т. Свободи, буд. 32, кв. 188; ідентифікаційний код 38779593) на користь Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" (31000, Хмельницька обл., Красилівський район, м. Красилів, вул. Щаслива, буд. 1; ідентифікаційний код 14307831) заборгованість в розмірі 121 802 (сто двадцять одну тисячу вісімсот два) грн 40 коп., штраф в розмірі 27 783 (двадцять сім тисяч сімсот вісімдесят три) грн 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 991 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто один) грн 72 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 25.11.2020

Суддя Д.О. Баранов