ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.12.2020 м. Ужгород Справа № 907/460/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства Державний експертно-імпортний банк України, м. Київ в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Ужгороді

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Велішан, м. Харків

до відповідача 2 ОСОБА_1 , с. Серне Мукачівського району

про солідарне стягнення 326421,10 грн.

секретар судового засідання Корольчук М.М.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до відповідачів про солідарне стягнення боргу в розмірі 326421,10 грн (який складається з 219072,35 грн боргу по кредиту, 25930,88 грн процентів за кредитом, 33739,31 грн пені за прострочення зобов`язань, 31290, 00 грн штрафних санкції, 6755,21 грн 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою кредиту 230,14 грн 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів, 13,28 грн - 3% річних у зв`язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією), що виник внаслідок невиконання відповідачем 1 Договору № 67416К9 від 19.08.2016. Оскільки виконання відповідачем 1 зобов`язання за цим Договором забезпечено Договором поруки № 67416Р11 від 19.08.2016, укладеним між позивачем з відповідачем 2, вимога про стягнення боргу заявлена банком до відповідачів солідарно. Позов заявлено з посиланням на статті 525, 526, 530, 541, 575, 610, 1049 Цивільного кодексу України, 196, 230-232 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 4896,32 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 04.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідачі не скористалися наданим їм правом надати суду відзив на позов, хоча були повідомлені про можливість вчинення такої процесуальної дії. Ухвала суду про відкриття провадження у справі була двічі надіслана відповідачу 1 на його офіційну юридичну адресу, а відповідачу 2 - на адресу, отриману від уповноваженого органу у відповідь на ухвалу суду від 22.07.2020 №907/460/20, однак, повернуті органами зв`язку до суду без вручення їх адресатам.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відтак в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Крім того, уповноважений представник відповідача 2 26.11.2020 ознайомився з матеріалами справи, що свідчить про те, що сторона була повідомлена/обізнана про наявність спору в суді.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вони мали час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення відповідачем 1 умов кредитного договору № 67416К9 від 19.08.2016 в нього станом на 20.05.2020 існує заборгованість в розмірі 219072,62 грн по тілу кредиту та 25930,88 грн по відсотках, нарахованих за користування кредитом; також йому нарахована пеня в розмірі 33793,31 грн а 31290,00 грн штрафних санкцій. Враховуючи забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язання за цим Договором порукою, позов заявлено до боржника і поручителя (відповідача 2) солідарно.

Заперечення відповідачів

Відповідачі відзиву не надали.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України»(Позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велішан» (Відповідач, Позичальник) 16 серпня 2016 року було укладено Кредитний договір № 67416К9 (надалі - Договір), за умовами якого Банк зобов`язався надати Відповідачу кредит на придбання нового посівного комплексу ПКПС -6/5000, 2016 року випуску, відповідно до договору купівлі-продажу №1298-т від 14.07.2016, укладеного з ТОВ «Агроресурс», а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Відповідно до п.2.1 Договору Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Сума кредиту 1314432,35 грн ( пункт 2.3.1 Договору).

Відповідно Графіку зміни ліміту заборгованості (Додатку № 1 до Договору), Відповідач зобов`язувався сплачувати на погашення основного боргу 36512,00 грн щомісячно до 31.07.2019.

Кінцевим терміном погашення кредиту є 31 липня 2019 року (пункт 2.4 Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено тип та розмір процентної ставки, а саме: фіксована ставка 21,3% річних. Проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом на основі Банківського року (пункт 3.1.4 Договору).

Розмір та порядок нарахування комісії за кредитом визначений розділом 3.2 Договору. Зокрема, розмір комісії за управління кредитом становить 0,1% від Суми Кредиту, зазначеної у підпункті 2.3.1 цього договору. Комісія за управління нараховується починаючи з дати набуття чинності цим Договором відповідно до підпункту 14.1.1 цього договору і закінчуючи датою повного виконання зобов`язань з погашення Кредиту (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Кредиту, визначеної згідно з пунктом 6.4 цього Договору. Комісія за зобов`язання щодо надання кредиту складає 2,0% річних від різниці між сумою ліміту заборгованості та фактичною заборгованістю.

Відповідно до ст.10 Кредитного договору сторони несуть передбачену чинним законодавством України та цим Договором відповідальність за невиконання/неналежне виконання своїх зобов`язань.

Так, пунктом 10.2 обумовлено, що у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) Позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених чим Договором, Позичальник сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів починаючи з 01.01.2017 у розмірі облікової ставки НБУ що діяла у період за який сплачується пеня за кожен день прострочення включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань.

Крім того, за невиконання Позичальником зобов`язання щодо надання до Банку документів, визначеного підпунктом 9.2.23 цього Договору, Позичальник сплачує Банку штрафну санкцію в розмірі 2235,00 грн за кожен факт порушення виконання зобов`язання щомісячно протягом строку невиконання зобов`язання.

Відповідно до положень пункту 14.6.1 сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 10 років для всіх грошових зобов`язань Позичальника, що передбачені умовами цього Договору.

Сторони погодили, що договір діє до Банківського дня, наступного за терміном, зазначеним у пункті 2.4 цього Договору, тобто до 31 липня 2019 року. У разі, якщо в указану дату зобов`язання за цим договором не будуть виконані, Договір залишається чинним до дати повного виконання Сторонами зобов`язань за цим договором (пункт 14.1.2 Договору).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджено також двостороннім Актом за результатами проведення перевірки цільового використання кредитних коштів по проекту ТОВ «Велішан» № 67416К9 від 19.08.2016.

Як стверджує позивач починаючи з березня 2019 року відповідач почав неналежно виконувати свої зобов`язання по внесенню щомісячних платежів. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань по Кредитному договору від 19.08.2016 р. №67416К9 станом на 20.05.2020 року позивач стверджує, що заборгованість відповідача перед банком складає 326 421,10 грн, в т. ч. 219 072,35 грн. - заборгованість за основним боргом, 25930,88 грн - заборгованість за процентами, 33739,31 грн- пеня, 31290,00 грн - штрафні санкції, а також 6755,21 грн - 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою основного боргу, 230,14 грн - 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів, 13,28 грн - 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії, 9389,94 грн. - втрати від інфляції в зв`язку з несвоєчасним погашенням заборгованості.

В забезпечення повернення кредиту між сторонами у спорі укладено Договір застави № 67516Z33, посвідчений приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу О.В. Мирончук 19.08.2016 в реєстрі за №2027 з предметом застави - придбаний посівний комплекс ПКПС-6/5000.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язання 19.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України»(Позивач, Банк) та ОСОБА_1 ( відповідачем 2) укладено Договір поруки №67416Р11.

Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання (усі та будь-які грошові зобов`язання позичальника перед кредитором, встановлені кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення Кредитору суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування кредитору усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов`язань за кредитним договором, та усіх витрат кредитора, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту п. 1.1.1. Договору) в повному обсязі.

Пунктом 8.1. визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Поручителем та уповноваженими представниками кредитора і Позичальника, а також скріплення відбитками печаток Кредитора і Позичальника і діє 96 місяців з дати набуття ним чинності (пункт 8.1 Договору поруки).

Відповідно до ст. 4.2.1 договору поручитель зобов`язався не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитора про невиконання або неналежне виконання позичальником основного зобов`язання сплатити кредитору зазначену у- повідомленні суму основного зобов`язання. .

Як відповідачу 1. Так і відповідачу 2 Банк 26.05.2020 виставив лист-вимогу про погашення існуючої заборгованості, які однак.задишені ними без задоволення, що послужило підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

З огляду на наявне забезпечення виконання зобов`язання, враховуючи, що боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, позивач просить стягнути борг солідарно з обох відповідачів.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного Кредитного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач свої зобов`язання за Договором № 67416К9 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується наявним у матеріалах справи двостороннім Актом від 31.08.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо тіла кредиту

З поданого позивачем розрахунку судом встановлено, що починаючи з березня 2019 року відповідач перестав вносити щомісячні платежі в розмірі 36512,00 грн кожен відповідно до обумовленого графіку.

Доказів погашення основного боргу в розмірі 219072,35 грн матеріали справи не містять. З урахуванням відсутності в матеріалах справи контррозрахунку відповідача 1, тому вимога про його стягнення є правомірною та обґрунтованою.

Щодо відсотків за користування кредитом.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1056-1 Цивільного кодексу визначає, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Умовами договору (п. 1.3.) визначена плата за користування кредитом у розмірі 21,3% річних, тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом на основі Банківського року (пункт 3.1.4 Договору). Оскільки сторони обумовили, що строк дії договору, - до 31.07.2019, а у випадку невиконання зобов`язань за договором на цей день - днем повного виконання зобов`язань, заявлений до стягнення період нарахування відсотків є правомірним.

Перевіривши розрахунок позивача, такий є арифметично вірним, відтак, вимога про стягнення 25930,88 грн боргу по відсотках підлягає до задоволення повністю.

Щодо штрафу

За невиконання Позичальником зобов`язання щодо надання до Банку документів, визначеного підпунктом 9.2.23 цього Договору, Позичальник сплачує Банку штрафну санкцію в розмірі 2235,00 грн за кожен факт порушення виконання зобов`язання щомісячно протягом строку невиконання зобов`язання.

Заявлена до стягнення сума штрафу обчислена позивачем з врахуванням абз. 2 пункту 10.4 Договору, арифметично вірна. Тому підлягає до задоволення повністю.

Щодо пені, річних та інфляції

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Окрім того, нарахування позивачем відповідачеві пені повинно відповідати встановленим правилам. Так, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами Договору сторони не погодили інший період нарахування пені.

За умовами п. 10.2 Договору, у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) Позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених чим Договором, Позичальник сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів починаючи з 01.01.2017 у розмірі облікової ставки НБУ що діяла у період за який сплачується пеня за кожен день прострочення включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань.

Оцінюючи доводи позивача з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про недоведеність нарахованої суми пені з огляду на наступне. За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, відповідач належно виконував свої зобов`язання до березня 2019 року, і лише починаючи з цього місяця допустив прострочення сплати основного боргу. В той же час, згідно з проведеним позивачем розрахунком період нарахування пені становить з 02.07.2018 по 19.05.2020, до того ж при розрахунку у формулі ним застосовано 360 днів, замість 365/366 днів. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можна встановити чи перевірити правильність твердження позивача як про факт існування і розмір простроченого платежу, так і правильність обчислення пені з огляду на положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Вказане позбавляє можливості суд здійснити власний розрахунок зазначених вимог.

Вимоги щодо стягнення річних та інфляції не підлягають до задоволенню з аналогічних підстав.

Щодо поруки.

Приписами ст. ст. 553, 554 ЦКУ встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Кредитор у разі солідарного обов`язку боржників має право відповідно до ст. 543 ЦКУ вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Договір поруки станом на день розгляду справи дійсним.

З огляду на наведені приписи законодавства, що регулює спірні відносини учасників процесу, та за фактичних обставин даної справи, оскільки встановлено, що позивач належним чином виконав прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором, а відповідачі-1, 2 порушили договірні зобов`язання, у позивача (кредитора) виникло право вимоги до них відповідно як до позичальника та поручителя і заявлені у межах даної справи вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом в межах присуджених до стягнення сум.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду відповідачі не спростували доводів позовної заяви, не надали суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково з відповідачів належить стягнути солідарно заборгованість на загальну суму 276293,23 грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за нарахованими процентами за тілом кредиту і штраф, а в задоволенні решти вимог відмовити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідачів покладається 4144,40 грн. витрат на оплату судового збору в рівних долях, тобто по 2072,20 грн на кожного.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 231, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Велішан (61052, місто Харків, пров. Сімферопольський, будинок 6, офіс 202д, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) суму 276293,23 грн (двісті сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто три гривні 23 коп.), в тому числі 219072,35 грн основного боргу, 25930,88 грн проценти за кредитом, 31290,00 грн штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Велішан61052, місто Харків, пров. Сімферопольський, будинок 6, офіс 202д, ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) суму 2072,40 грн (дві тисячі сімдесят дві гривні 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державий експортно-імпортний банк України" (Україна, 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) суму 2072,40 грн (дві тисячі сімдесят дві гривні 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 08.12.2020

Суддя Л.В. Андрейчук