ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
10.12.2020р. Справа № 905/2080/20
до боржника: Фізичної особи-підприємця Цюрупа Андрія Георгійовича (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 6238,04 грн.
суддя Величко Н.В.
Комунальне підприємство "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою №1169/1 від 04.12.2020 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Цюрупа Андрія Георгійовича суми боргу за скид стічних вод в систему каналізації з перевищенням вмісту в них забруднюючих речовин в розмірі 6238,05 грн. та судових витрат в сумі 210.20 грн.
Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до п.п. 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.п. 3-4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України).
Зафіксовані у акті від 07.12.2020 обставини свідчать про порушення заявником вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст.152 ГПК України).
При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст. 151 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 76, 77, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити Комунальному підприємству "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Цюрупа Андрія Георгійовича про стягнення заборгованості в розмірі 6238,04 грн.
Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.ст. 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 10.12.2020.

Суддя Н.В. Величко