ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 Справа № 904/1899/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Кузнецова І.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 у справі №904/1899/20 (суддя Крижний В.М.; рішення ухвалене у місті Дніпро без виклику (повідомлення) учасників, повне рішення складено 30.06.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та додаткових зборів у розмірі 12865,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 10746,84 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 2118,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача сплатити плату за користування вагонами і додаткові збори, що були нараховані за час затримки вагону і знаходження його на станції у зв`язку з виявленим і зафіксованим фактом невідповідності даних про масу вантажу, зазначених у перевізних документах, фактичним даним, а також операціями залізниці по перевантаженню надлишку вантажу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 у справі №904/1899/20 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" про стягнення плати за користування вагонами та додаткових зборів у розмірі 12865,32 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами, збору за зберігання вантажу в розмірі 12865,32 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд визнав доведеним факт неправильного зазначення відповідачем в залізничній накладній №47595582 відомостей про масу вантажу, що підтверджується комерційним актом №350002/100 від 06.10.2019 року. З урахуванням положень чинного законодавства та фактичних обставин, нарахування залізницею плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу визнано судом правомірним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ТОВ "Рудомайн") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 у справі №904/1899/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення плати за користування вагонами та додаткових зборів у розмірі 12865,32 грн. відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Відповідач вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції не було надано всебічної і повної оцінки доказам у справі.

Апелянт зазначає, що з боку працівників станції Шмаково претензій при прийманні вантажу до перевезення не було, накладні заповнені відповідно даних Протоколу зважування вагонів від 03.10.2019, яким підтверджується відсутність ознак навантаження вагону №63835169 понад його вантажопідйомність.

ТОВ "Рудомайн" було направлено лист від 22.10.2019 №22/10-19 на адресу Криворізької дирекції Придніпровської залізниці з проханням надати інформацію по маршруту прямування вагону №63835169 від станції відправлення до пограничної станції. З відповіді Криворізької дирекції Придніпровської залізниці від 25.10.2019 №145/401 вбачається, що перш ніж вагон №63835169 потрапив до станції Здолбунів Львівської залізниці вагон пройшов через станцію Тимкове Одеської регіональної філії та станцію Шепетовка Південно-Західної регіональної філії. При цьому, працівниками вказаних станцій ознак навантаження вагону №63835169 понад його вантажопідйомність не було виявлено.

Зважуванням вагону на вагонних вагах станції Тимкове невідповідності маси вантажу, порушень технічних умов навантаження та кріплення вантажів виявлено не було.

Крім того, відповідач звертає увагу на той факт, що вантаж, що знаходився у вагоні №63835169 перевозився на відкритому рухомому складі протягом певного часу та за певних погодних умов. Так, відповідно інформації Українського гідрометеорологічного центру від 12.11.2019 №01-20/1262 за період руху вагону з вантажем по маршруту з 04.10.2019 по 06.10.2019 в Дніпропетровській, Кіровоградській та Київській областях погодні умови змінювались і відбулись опади у вигляді дощу. Попадання атмосферних опадів на поверхню вантажу, що знаходився на відкритому рухомому складі, в свою чергу, призвело до збільшення маси вантажу, внаслідок чого й виявилось перевантаження вагону.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Позивач (Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця") відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надав.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 у справі №904/1899/20. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (Замовник) 13.02.2018 укладено договір № 09073/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до термінів наведених у пункті 1.2 договору перевезення - це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до умов цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (пункт 1.3. договору).

За пунктом 2.3.5 договору Перевізник зобов`язаний складати документи, передбачені п. 1.3 цього договору щодо нарахування сум платежів.

Відповідно до пункту 2.3.2 договору Перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, ані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору.

В свою чергу за пунктами 2.1.6., 2.1.7. договору Замовник зобов`язаний: оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів, та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику послуги, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях і залізниць України через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними цими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримку вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів.

За час перебування вагона перевізника з нумерацією, що починається з "5" в користуванні замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку, визначеному правилами користування вагонами вагонів парку залізниць та за ставками, встановленими Збірником тарифів (пункт 3.4. договору).

Згідно пункту 12.1 договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

04.10.2019 ТОВ "Рудомайн" на підставі міжнародної залізничної накладної №47595582 зі станції Шмаково Придніпровської залізниці здійснило відправку вагону №63835169 з вантажем "Руди і концентрати залізні крім випаленого піриту неагломеровані" на станцію Дунауйварош Дунаи Вашмю (а.с.49).

Відповідно до накладної, вантажопідйомність вагону № 63835169 становить 70 т, а маса нетто 70 000 кг.

З граф 20,21 накладної вбачається, що навантаження здійснено відправником на 150-тонних вагонних вагах.

На шляху прямування вагону на станції Здолбунів Львівської залізниці на підставі актів загальної форми №1261, №8084 від 06.10.2019 під час комісійного зважування вагону №63835169 на 150 тн. електронних тензометричних вагах працівниками станції було виявлено невідповідність даних про масу вантажу, зазначених у перевізних документах, фактичним даним, про що складено комерційний акт №350002/100 від 06.10.2019. В дійсності виявилось вантаж брутто:96400 кг, тара: 23900 кг, маса нетто вантажу 72500 кг, тобто надлишок вантажу проти документа складає 2500 кг Вантажопідйомність даного вагону 70 тн, тобто вагон завантажений вище вантажопідйомності на 2500 кг (а.с.50-52).

Для усунення перевантаження вагону вище вантажопідйомності і більше документа, вантаж "руди і концентрати залізні крім випаленого піриту неагломеровані" з вагону №63835169 в кількості 4350 кг було відвантажено у вагон №5717506. Після відвантаження вантажу руди і концентрати залізні крім випаленого піриту неагломеровані проведене переважування даних вагонів на 150 тн трьохплатформенних електронних вагах клеймо 2018, де маса вантажу складає:

- вагон №63835169 - брутто 91750 кг, тара 23900 кг, нетто 67850 кг, що не перевищує вантажопідйомність даного вагону.

- вагон №5717506 - брутто 26100 кг, тара: 21750 кг перевірена, нетто:4350 кг.

Вказані обставини зафіксовані в Акті загальної форми №499 від 13.10.2019 форми ГУ-23 (а.с.53).

Вагон №5717506 за досильною накладною №36244192 було відправлено на станцію призначення для видачі одержувачу вантажу.

Про затримку вагону та контрольне зважування на станцію відправлення Шмакове Придніпровської залізниці були направлені відповідні телеграфні повідомлення.

Відповідно до Акту загальної форми №503 від 13.10.2019 форми ГУ-23 за час знаходження вагону на станції Здолбунів Львівської залізниці при затримці з 06.10.2019 о 13:20 год. по 13.10.2019 о 11:30 год. нараховані платежі за користування вагоном та додаткові збори на загальну суму 10721,10 грн. Даний акт було надіслано на станцію відправлення Шмакове для стягнення з відправника вантажу (а.с.42).

На підставі вказаного акту станцією Шмакове було складено накопичувальну картку №13119001. Працівник вантажовласника підписав картку із застереженням: "ТОВ "Рудомайн" відмовляється від сплати суми у розмірі 10721 грн.10 коп. нарахованої на підставі акту загальної форм №503 від 13.10.2019, який був складений на ст. Здолбунів Львівської залізниці. Вагон 63835169 під час перевезення пройшов зважування на станції Тимкове Одеської залізниці. Невідповідності маси вантажу у вагоні проти документа виявлено не було, згідно проведеного службового розслідування. Тому ТОВ "Рудомайн" вважає стягнення суми в розмірі 10721 грн.10 коп. не правомірно" (а.с.40-41).

26.12.2019 перевізником, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, на адресу замовника направлено претензію про стягнення плати за користування вагонами та додатковими зборами (вих №802/337 від 21.12.2019). Залізниця пропонувала замовнику розглянути претензію та дати дозвіл на списання особового рахунку ТОВ "Рудомайн" 12865,32 грн. з ПДВ, які складаються з плати за користування вагоном, збору за маневрову роботу локомотиву, збору за телеграфні повідомлення, збору за зважування вантажу, роботи МЧ по усуненню комерційної несправності, збору за зберігання вантажу (а.с.36-39).

У зв`язку з відмовою замовника сплатити плату за користування вагонами і додаткових зборів, перевізник звернувся до господарського суду.

За приписами частин 1-3 статті 11 Цивільного кодексу України Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:1) договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1-3 статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. (частини перша, друга статті 307 Господарського кодексу України)

Аналогічні положення містяться у частинах 1-3 статті 909 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Аналогічні положення наведені у частині другій статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, який згідно статті 2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії) (стаття 3 Статуту).

За статтею 4 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, зокрема - Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 року (УМВС), до якої Україна долучилася 05.06.1992 року.

Відповідно до частини 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

В параграфі 1 статті УМВС визначено, що ця угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

При цьому, в статті 5 УМВС встановлено, що за відсутності відповідних положень в цій Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права.

За визначенням у параграфі 1 статті 14 УМВС відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу.

Укладення договору перевезення підтверджується накладною (параграф 3 статті 14 УМВС).

Згідно статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

В силу статті 37 Статуту залізниць України вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Особа, яка провадить навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження (параграф 3 статті 19 УМВС).

В параграфі 5 статті 19 УМВС встановлено, що визначення маси вантажу здійснюється у відповідності до Правил перевезення вантажів. Параграфом 1 статті 23 УМВС передбачено, що перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством.

Статтею 24 Статуту залізниць України залізниці надано право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" і статтею 32 "Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу" цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально (параграф 2 статті 23 УМВС).

Відповідно до положень параграфу 1 статті 29 УМВС перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує: невідповідність найменування, маси або кількості місць вантажу відомостям, зазначеним у накладній; невідповідність маркування на місцях вантажу відомостям, зазначеним у накладній по знаках (марках) місць вантажу, станцію і залізницю призначення, одержувача, кількості місць вантажу; пошкодження (псування) вантажу; відсутність накладної або окремих її листів з даного вантажу або вантажу по даній накладній (втрата).

Складання комерційного акту для підтвердження відповідних обставин передбачено і Статутом залізниць України. Так зі статті 129 Статуту вбачається, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 затверджені Правила складання актів. Пунктом 1 Правил встановлено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Відповідно до пунктів 2, 8 Правил комерційні акти складаються зокрема для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

В пункті 3 Правил вказаний порядок складання актів загальної форми. Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акту не вносяться. Усі графи бланка акту мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Позивачем дотримані вимоги щодо складання актів.

Параграфом 1 статті 30 УМВС встановлено, що провізні платежі обчислюються за тарифами, що застосовуються перевізниками, що здійснюють перевезення.

Згідно з параграфом 1 статті 31 УМВС, якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів є обов`язком: відправника перевізникам, що беруть участь у перевезенні вантажу, за винятком перевізника, що видає вантаж за здійснюване ними перевезення; одержувача перевізнику, який видає вантаж за здійснюване ним перевезення. Відносно неустойки діє такий же порядок.

Провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата (параграф 5 статті 31 УМВС).

За згодою сторін в пункті 3.1. укладеного між сторонами договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів.

За час перебування вагона перевізника з нумерацією, що починається з "5" в користуванні замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку, визначеному правилами користування вагонами вагонів парку залізниць та за ставками, встановленими Збірником тарифів (пункт 3.4 договору).

Відповідно до параграфу 1 і параграфу 2 статті 32 УМВС перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, не залежними від перевізника. Дані витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджуються відповідними документами. Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок".

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

За змістом пунктів 2, 3 Правил користування вагонами та контейнерами затверджених наказом Мінтрансу України №113 від 25.02.1999, за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Пунктом 6 Правил користування вагонами та контейнерами встановлено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях (пункт 7 Правил користування вагонами та контейнерами).

Відповідно до пункту 12 Правил користування вагонами та контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Положеннями абзацу 20 пункту 4 Правил користування вагонами та контейнерами передбачено також нарахування плати за маневрову роботу.

Пунктом 14 Правил користування вагонами та контейнерами встановлено, що розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Підставою для нарахування плати за користування вагоном та інших зборів був акт загальної форми №503 від 13.10.2019.

Розрахунок плати за користування вагоном і інших зборів проведено за ставками Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009 (надалі Збірник тарифів).

За користування вагоном протягом 72 год. 45 хв. позивачем нараховану відповідачу плату 1929,30 грн., що розрахована відповідно до розділу V Збірника тарифів, враховуючи що при визначені часу користування вагоном час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується, як повна година.

Пунктом 1.8 розділу ІІІ Збірника тарифів встановлено, що за маневрову роботу, яка виконується локомотивом залізниці, нараховується збір у розмірі 292,60 грн. за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні.

Згідно з актом загальної форми №503 від 13.10.2019 року залізницею п`ять разів по 10 хвилин була здійснена маневрова робота локомотиву, пов`язана з операціями з вагоном №63835169, у зв`язку з чим нараховано збір у сумі 4422,60 грн.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Збірника тарифів за надання телеграфом повідомлень, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за них, нараховується збір в розмірі 53,00 грн. за повідомлення.

Враховуючи направлення станцією Здолбунів Львівської області у зв`язку з проведеними заходами п`яти телеграфних повідомлень, розрахований позивачем збір за телеграфні повідомлення складає 801,10 грн.

Порядок нарахування плати за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за участь працівника залізниці у зважуванні та/або видачі вантажу передбачено пунктом 4.1 розділу ІІІ Збірника тарифів.

За зважування одного вагону будь-якої вантажопідйомності на вагонних вагах враховується збір в розмірі 75,20 грн. за одну вантажну операцію.

Позивачем було нараховано збір за зважування вагону в сумі 909,30 грн. за зважування двох вагонів по два рази.

Збір за зберігання вантажу розрахований за ставками підпункту 2.1. пункту 2 Розділу ІІІ Збірника тарифів

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

При зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі у контейнерах) нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,00 грн. за одну тонну вантажу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

З матеріалів справи встановлено, що на шляху прямування вагону на станції Здолбунів Львівської залізниці під час комісійного зважування вагону №63835169 працівниками станції було виявлено невідповідність даних про масу вантажу, зазначених у перевізних документах, фактичним даним.

З цих підстав відправлення маршруту було затримано, про що складено Акт загальної форми №503 від 13.10.2019, в якому було зафіксовано час затримки вагону.

Позивачем було нараховано та заявлено до стягнення збір за зберігання вантажу нарахований позивачем у сумі 1765,40 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на роботу МЧ по усуненню комерційної несправності в сумі 893,40 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції

Вказані нарахування перевірені судом апеляційної інстанції та визнаються обґрунтованими, у зв`язку з чим задоволення судом першої інстанції позовних вимог є правомірним.

Щодо наведених в апеляційній скарзі доводів про відсутність претензій зі сторони працівників станції Шмаково при прийманні вантажу до перевезення, заповнення накладних відповідно до даних Протоколу зважування вагонів від 03.10.2019, якими підтверджується відсутність ознак навантаження вагону №63835169 понад його вантажопідйомність та даних Українського гідрометеорологічного центру про атмосферні опади у вигляді дощу, які стали причиною збільшення маси вантажу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6.2. Правил перевезення вантажів - Додатку до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення завантажений відправником у вагон або контейнер відкритого типу вантаж, що перевозиться із зазначенням у накладній кількості місць, перевізник приймає без перевірки маси вантажу, оглядаючи зовні тільки стан видимих місць вантажу (їх частин) і перевіряючи запобіжну маркування, а також кількість місць, якщо їх можна візуально прорахувати.

Вказані положення узгоджуються і з вищенаведеними положеннями пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року №644, відповідно до яких вантажі завантажені відправником, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду без перевірки маси та кількості вантажу.

Вказана норма кореспондується з пунктом 6.3 розділу 1 додатку до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Отже працівники залізниці не зобов`язані перевіряти масу вантажу на станції відправлення та не беруть участь у навантаженні вагону. При цьому візуально оглянувши ззовні лише стан видимих місць вантажу працівники залізниці не можуть точно визначити масу цього вантажу.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що як зазначено у графі 20 міжнародної залізничної накладної №47595582 навантаження вантажу руди здійснено відправником вантаж, а згідно записів до графи 21 цієї накладної спосіб визначення маси - на 150-тонних вагонних вагах вантажовідправника.

Відповідач надав в матеріали справи Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки №0118 - ваги вагонні на станції Шмакове з відмітками про їх повірку (а.с. 74-76).

Однак, як убачається з протоколу зважування навантажених вагонів від 03.10.2019, зважування вагонів здійснював оператор - працівник ТОВ "Рудомайн" ОСОБА_1 , працівники залізниці на станції Шамкого у цьому участі не приймали та цей протокол не підписували.

Таким чином, у даному випадку саме на відповідача, як вантажовідправника, покладена відповідальність за навантаження та правильності визначення маси вантажу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відхилив посилання відповідача також на те, що на проміжних станціях на шляху слідування спірного вагону не було виявлено невідповідності маси вантажу.

Так у листі від 25.10.2019 №2088 виробничим підрозділом Знам`янської дирекції залізничних перевезень АТ "Українська залізниця" дійсно було повідомлено відповідача про те, що вагон №63835169 прибув на станцію Тимкове 05.10.2019 у складі поїзда №1643, зважуванням зазначеного вагону на вагонних вагах станції невідповідності маси вантажу, порушень технічних умов навантаження та кріплення вантажів виявлено не було.

Однак, як правильно встановив суд першої інстанції, вказане зважування здійснювалося у русі без відчеплення вагонів. Результат зважування в русі залежить від швидкості руху поїзду та похибка ваг становить 2%. Разом з тим, на станції Здолбунів Львівської залізниці було проведено комісійне переважування вагонів №63835169 на 150 т електронних тензометричних вагонних вагах, повірених в межах строку, похибка ваги яких, згідно даних технічного паспорту, складає 0 кг і саме за результатами цього комісійного переважування встановлено перенавантаження спірного вагону.

Отже, з урахуванням положень статті 129 Статуту залізниць України, пунктів 2, 8, 9 Правил складання актів, які встановлюють, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення підтверджуються комерційним актом, у даному випадку належним та допустимим доказом невідповідності маси вантажу у вагоні №63835169, зазначеного у міжнародній залізничній накладній №47595582, є саме комерційний акт №350002/100 від 06.10.2019, складений на станції Здолбунів Львівської залізниці, а не відомості про зважування означеного вагону на проміжних станціях по шляху його прямування.

Щодо посилання відповідача на Інформацію Українського гідрометеорологічного центру від 12.11.2019 №01-20/1262, то цей документ не може бути належним та допустимим доказом факту перевищення вказаної у накладній ваги вантажу за рахунок дощових опадів, оскільки в інформації зазначено лише про кількість опадів у період з 04.10.2019 по 09.10.2019 по шляху прямування вагону, проте вона не підтверджує потрапляння води у вагон у кількості, що спричинило збільшення вантажу на 2500 кг.

Так відповідачем не наведено будь-яких розрахунків та не надано будь-яких доказів, які б підтвердили, що зазначена в Інформації кількість опадів, виходячи із властивостей вантажу а саме відсутності його гігроскопічності (концентрат залізорудний), могла призвести до значного збільшення його ваги.

Зі своєї сторони позивач надав суду в матеріали справи Довідку №2651 ИВЦ ЖА від 15.06.2020 на вагон №63835169 та копію Витягу з Інструкції по підготовці вантажних вагонів до перевезень (технічний огляд і технічне обслуговування) ТОв-1 порожніх вантажних вагонів), копію витягу з інструкції ЦВ-0142 вагони вантажні залізниць України колії 1520 (1524) мм настанови з деповського ремонту, зі змісту положень яких убачається, що конструкція типу вагону, в якому здійснювалось спірне перевезення, передбачає наявність конструкторських зазорів у вагоні, що ставить під сумнів можливість накопичення у вагоні атмосферних опадів у кількості, яка б спричинила збільшення маси вантажу у кількості 2500,00 кг.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом обставин та висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00грн. на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 у справі №904/1899/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 14.12.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова