ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
08.12.2020р. Справа № 905/1559/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Макарової Ю.В., розглянувши заяву Маріупольської міської ради №9354/2020 від 27.10.2020 про винесення додаткового рішення у справі
за позовом Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АТІК АГРО, смт.Нікольське, Нікольський район Донецької області,
про стягнення 23'806,76грн,
без виклику представників сторін,
У провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1559/20 за позовом Маріупольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю АТІК АГРО про стягнення 23'806,76грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.10.2020 провадження у справі №905/1559/20 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
02.11.2020 через канцелярію суду від представника Маріупольської міської ради надійшла заява №9354/2020 від 27.10.2020 про винесення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АТІК АГРО витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00грн, понесені при поданні позовної заяви.
Дослідивши заяву №9354/2020 від 27.10.2020 про винесення додаткового рішення у справі, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.
Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що 12.10.2020 позивач засобами електронного зв`язку звернувся до суду з заявою №8728/2020 від 12.10.2020, в якій на підставі ч.3. ст.130 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просив суд стягнути з відповідача понесені радою при поданні позову судові витрати у вигляді судового збору, оскільки позивач не підтримує позовні вимоги у зв`язку із їх оплатою відповідачем, однак судом в ухвалі від 23.10.2020 питання щодо присудження стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача не було вирішено. З огляду на викладене, заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АТІК АГРО на користь Маріупольської міської ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00грн.
Згідно із ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні з даним позовом до суду Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради сплачено судовий збір у розмірі 2102грн., про що свідчить платіжне доручення №496 від 12.06.2020р.
Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Донецької області від 23.10.2020 провадження у справі №905/1559/20 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України - у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Враховуючи вказані приписи законодавства, з огляду на висновок суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, за змістом ухвали від 23.10.2020 суд керувався приписами з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Приймаючи до уваги, що станом на час винесення вказаної ухвали в силу п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» клопотання про повернення позивачу сплаченого судового збору було відсутне, суд вказав на можливість позивача звернутися до суду з таким клопотанням після закриття судом провадження у справі.
Станом на 08.12.2020 відповідне клопотання від позивача на адресу суду не надходило.
Отже, суд керуючись 4 статті 231 ГПК України за наслідками розгляду справи вирішив питання щодо витрат позивача по сплаті судового збору шляхом повернення останньому судового збору з бюджету за наявності відповідного клопотання.
Враховуючи наведені обставини та положення процесуального законодавства, виходячи з того, що питання щодо судових витрат було вирішено судом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для винесення додаткового рішення у справі.
Суд також відзначає, що вказане судове рішення набрало законної сили та не є зміненим або скасованим. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Основного Закону України), одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
У даному випадку Маріупольською міською радою фактично порушується питання про зміну судового акту шляхом стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача, що є неприпустимим.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.234, 235, 244 ГПК України, господарський суд, -
Відмовити у задоволенні заяви Маріупольської міської ради №9354/2020 від 27.10.2020 про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1559/20.
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці та на лікарняному, ухвалу складено та підписано 08.12.2020.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Ю.В. Макарова