У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 грудня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/1124/16 (927/1139/20)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали позовної заяви Фермерського господарства «Липоворізьке» (16643, с. Липів Ріг Ніжинського району Чернігівської області, вул. Борзнянський шлях, 2/16 ()) до Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» про стягнення грошових коштів, поданої в межах справи за заявою ліквідатора боржника
БОРЖНИК: Комунальне підприємство «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою»
16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Чернігівська, 128 @mail.gov.ua)
про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Головою ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» (надалі - боржник) подана заява про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 11, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.12.2016р. була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.12.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2016р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, обов`язки ліквідатора покладено на голову ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлову І.В.

В подальшому строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута Карлової І.В. неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2020р. на шість місяців до 20.12.2020р. включно.

01 грудня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою», надійшла позовна заява Фермерського господарства «Липоворізьке» до Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» про стягнення грошових коштів, якою позивач, зокрема просить:

визнати ФГ «Липоворізьке» кредитором Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» у справі № 927/1124/16;

стягнути з відповідача на рахунок ФГ «Липоворізьке» сплачену ним суму грошових коштів в розмірі 709 374,00 грн.;

стягнути з відповідача на рахунок ФГ «Липоворізьке» плату за користування грошовими коштами в загальному розмірі 169 970,78 грн., з яких 110 667,75 грн. - нарахований на суму боргу індекс інфляції та 59 303,03 грн. - три проценти річних з простроченої суми.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеного 09.01.2018р. аукціону між ним та відповідачем 28.01.2018р. був укладений договір купівлі - продажу № 1, а 30.01.2018р. - підписаний акт про передавання права власності на нерухоме майно; за умовами вказаного договору підприємство мало передати господарству у власність нерухоме майно (контора (літ. А, а) та оранжерея (літ. Г), що знаходяться за адресою: м. Ніжин, вул. Театральна, 41 (вул. Сівкова, 41), загальною вартістю 709 374,00 грн.); проте, на день звернення до суду з даним позовом відповідачем умови договору щодо передачі позивачеві відповідного майна виконані не були, неодноразові звернення з вимогою повернути грошові кошти залишені підприємством без реагування.

При цьому, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.03.2019р., залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019р., визнані недійсними результати аукціону, проведеного Першою українською міжрегіональною товарною біржею 09 січня 2018 року з продажу майна Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою», оформленого протоколом проведення аукціону № 18/1 від 09.01.2018р.; як наслідок, на думку позивача, визнано недійсним і договір купівлі-продажу № 1 від 09.01.2018р., що був укладений між ним та відповідачем.

Враховуючи наведене вище, позивач вважає доречним в даному випадку застосування реституції - повернення грошових коштів, сплачених господарством за нерухоме майно, передане на виконання визнаного в подальшому недійсним договору.

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019р. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У відповідності зі ст. 161, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявою по суті справи є, зокрема позовна заява.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема:

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, «28 січня 2018 року, за результатами проведеного аукціону від 09.01.2018 року, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна між ліквідатором підприємства-банкрута комунального підприємства «НМПБ» та Фермерським господарством «Липоворізьке» (договір купівлі-продажу № 1 від 09.01.2018 року додається), 30 січня 2018 року було підписано Акт про передавання права власності на нерухоме майно між продавцем та покупцем.

Так, Позивачем було повністю виконано умови договору, щодо сплати вартості нерухомого майна, що є предметом договору.

Так, Позивач неодноразово звертався до Відповідача, з письмовою вимогою про повернення сплачених ним грошових коштів, в розмірі 709 374,00 грн., у зв`язку із визнанням договору недійсним, але грошові кошти так і не були повернуті Позивачу.»

При цьому, докази на підтвердження наведених вище обставин господарство не зазначає. Договір купівлі - продажу № 1 від 09.01.2018р. до позовної заяви також не доданий.

Крім того, в порушення вказаних вище вимог, позовна заява Фермерського господарства «Липоворізьке» не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» (надалі - Закон).

Статтею 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (ст. 7) установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2 102 гривні.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач мав сплатити судовий збір в сумі 13 190,17 грн.

Всупереч наведеним вище приписам чинного законодавства України, позивачем до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (акт загального відділу Господарського суду Чернігівської області № 511/2020 по справі № 927/1124/16(927/1139/20) від 01.12.2020р.).

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що позовна заява Фермерського господарства «Липоворізьке» не відповідає вимогам, встановленим ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, вона залишається без руху.

Додатково суд зазначає, що відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

У відповідності з абз. 3 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Зважаючи на те, що вимоги Фермерського господарства «Липоворізьке» до Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» виникли після відкриття провадження у справі про його банкрутство, вони мають характер поточних вимог.

В той же час, як було вказано вище, постановою Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2016р. боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, яка на даний час триває.

Згідно ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 161, 164, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «Липоворізьке» до Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» про стягнення грошових коштів залишити без руху.

Зобов`язати Фермерське господарство «Липоворізьке» протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, докази сплати судового збору в сумі 13 190,17 грн., а також докази відправлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви.

Роз`яснити Фермерському господарству «Липоворізьке», що в разі неусунення всіх недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата набрання ухвалою законної сили - 07.12.2020р.

Суддя А.С. Сидоренко