ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2020 р. Справа№ 911/2298/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участюсекретаря судового засідання Ковган О.І.
за участю представниківвідповідно до протоколу судового засідання від 26.11.2020
розглянувши апеляційну скаргу Арбітражного керуючого Бабенко Едуарда Вадимовича
на ухвалуГосподарського суду Київської області від 14.08.2020
у справі№№911/2298/20
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг»
провідкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2020 (суддя Мальована Л.Я.) відкрито провадження про банкрутство за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авто холдинг» і, зокрема, призначено розпорядником майна Вегеру Андрія Анатолійовича.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Бабенко Едуард Вадимович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 14.08.2020 в частині призначення розпорядника майна Вегери Андрія Анатолійовича, і ухвалити нове рішення в цій частині, призначивши розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг» Бабенка Едуарда Вадимовича.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Остапенко О.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків, визначених вказаною ухвалою суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Бабенка Едуарда Вадимовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.08.2020 по справі № 911/2298/20, призначено розгляд апеляційної скарги на 24.11.2020.

24.11.2020 оголошено в судовому засіданні перерву до 26.11.2020.

Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на їх адреси місцезнаходження копій ухвали суду. Представники сторін з`явились в судове засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 14.08.2020 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

1. Зміст обставин справи.

1.1. До Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «Кий Авто Холдинг» із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з неспроможністю виконати свої грошові зобов`язання в загальному розмірі 1 641 110,34 грн., строк виконання яких настав.

1.2. На запит суду від 11.08.2020 автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі № 911/2298/20 визначено наступних арбітражних керуючих: Сокола Олексія Юрійовича, Рогова Вадима Анатолійовича та Ванжулу Ярослава Володимировича.

1.3. До суду 13.08.2020 надійшла заява арбітражного керуючого Вегери А.А. про участь у даній справі про банкрутство.

1.4. Боржник подану заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство підтримав, та просив суд призначити арбітражного керуючого з числа осіб, які надали заяву про згоду на участь у даній справі.

2. Зміст та обґрунтування оскарженої ухвали.

2.1. За наслідком розгляду заяви ТОВ «Кий Авто Холдинг» про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для застосування до боржника процедур, передбачених КУзПБ, зокрема відкриття провадження у справі про банкрутство та введення процедури розпорядження майном.

2.2. Розглянувши кандидатуру арбітражного керуючого Вегери А.А. щодо призначення розпорядником майна боржника, судом встановлено, що у заяві він зазначає, що не належить до осіб: які є заінтересованими у цій справі; які здійснювали раніше управління цим боржником; яким відмовлено у допуску до державної таємниці; які мають конфлікт інтересів; які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання рішень, у яких боржник був стороною виконавчого провадження; які є близькими особами боржника - фізичної особи. До заяви додано копії: свідоцтва Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 1837 та договору страхування відповідальності арбітражного керуючого.

При цьому, присутній в судовому засіданні представник боржника не заперечував проти даної кандидатури арбітражного керуючого

2.3. На електронну адресу суду 14.08.2020 від арбітражного керуючого Ванжули Ярослава Володимировича визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого, на день розгляду справи об 15 год. 15 хв. надійшла заява щодо участі у справі про банкрутство, натомість подана заява надійшла до суду після розгляду справи, тому подану заяву суд залишив без задоволення.

2.4. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновків, що кандидатура арбітражного керуючого Вегери А.А. відповідає вимогам Кодексу з процедур банкрутства.

3. Зміст та обґрунтування апеляційної скарги.

3.1. В своїй апеляційній скарзі арбітражний керуючий Бабенко Е.В. просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 14.08.2020 в частині призначення розпорядником майна Вегеру А.А., і ухвалити нове рішення, яким призначити його розпорядником майна боржника.

3.2. Скаржник, зокрема, зазначає, що:

3.2.1. Обов`язковою передумовою для визначення господарським судом кандидатур арбітражних керуючих є формування господарським судом електронного запиту до ДП «ІСС» щодо відбору кандидатів. На запит судді 10.08.2020 була сформована довідка щодо кандидатури арбітражного керуючого - ним виявився апелянт.

3.2.2. Цього ж дня ця довідка надійшла на електронну адресу апелянта.

3.2.3. Апелянтом було підготовлено відповідну заяву на участь у справі та 17.08.2020 надіслано на електронну скриньку Господарського суду Київської області, втім жодних листів від суду апелянт не отримав, та дізнався 15.09.2020 з ЄДРСР про існування оскаржуваної ухвали.

3.2.4. зважаючи на викладене, апелянт дійшов висновків про порушення місцевим господарським судом приписів частини 2 статті 28 КУзПБ.

4. Зміст та обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу.

4.1. У відзиві на апеляційну скаргу боржник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржену ухвалу без змін.

4.2. Боржник, зокрема, зазначає, що:

4.2.1. У разі, якщо жоден із арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору, не подав до господарського суду заяву про участь в справі, господарський суд призначає розпорядником майна арбітражного керуючого за власною ініціативою.

4.2.2. У відповідь на запит судді була отримана довідка, в якій, з незрозумілих причин, була зазначена лише одна кандидатура - апелянта. Аналогічним чином був отриманий результат на другий запит судді, при тому, що закон вимагає наявність трьох кандидатур.

На запит поданий втретє, було отримано три кандидатури - Сокол О.Ю., Рогов В.А., Ванжула Я.В., натомість в день судового засідання жоден з них не подав заяву про участь в справі, відтак судом розглядалась заява Вегери А.А. , єдиної кандидатури, котра подала заявку станом на 14.08.2020 о 10:20 (час проведення судового засідання).

5. Висновки апеляційного господарського суду за результатами апеляційного провадження.

5.1. Відповідно до частини 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

5.2. Статтею 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у цій справі.

У разі якщо заява про участь у справі надійшла лише від одного арбітражного керуючого, господарський суд призначає таку особу розпорядником майна/керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява про участь у справі надійшла від двох або трьох арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору, господарський суд призначає розпорядником майна/керуючим реструктуризацією особу, яка була першою визначена шляхом автоматизованого відбору.

У разі якщо жоден із арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору, не подав до господарського суду заяву про участь у справі, господарський суд призначає розпорядником майна/керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого за власною ініціативою.

5.3. Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено місцевим господарським судом, на запит суду від 11.08.2020 автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі № 911/2298/20 визначено наступних арбітражних керуючих: Сокола Олексія Юрійовича, Рогова Вадима Анатолійовича та Ванжулу Ярослава Володимировича.

Разом з тим, до початку судового засідання зазначені арбітражні керуючі не подали заяви на участь у справі.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Київської області надійшла заява лише від арбітражного керуючого Вегери Андрія Анатолійовича.

5.4. Частиною 3 статті 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають конфлікт інтересів;

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

5.5. Як також вбачається з матеріалів справи, розглянувши кандидатуру арбітражного керуючого Вегери Андрія Анатолійовича щодо призначення розпорядником майна боржника, місцевим господарським судом було встановлено, що у заяві Вегера А.А. зазначає, що він не належить до осіб: які є заінтересованими у цій справі; які здійснювали раніше управління цим боржником; яким відмовлено у допуску до державної таємниці; які мають конфлікт інтересів; які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання рішень, у яких боржник був стороною виконавчого провадження; які є близькими особами боржника - фізичної особи. До заяви додано копії: свідоцтва Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 1837 та договору страхування відповідальності арбітражного керуючого.

5.6. З огляду на викладене вище, враховуючи, що суд вправі призначити розпорядником майна/керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого за власною ініціативою, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду визнає цілком законними та обґрунтованими дії місцевого господарського суду з призначення у даному випадку розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вегеру А.А.

При цьому, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду бере до уваги той факт, що боржник не заперечував проти цієї кандидатури, що підтверджується як встановленими місцевим господарським судом обставинами, так і відзивом на апеляційну скаргу.

5.7. Крім того, до Північного апеляційного господарського суду від боржника надійшло клопотання про винесення окремої ухвали з приводу втручання в роботу автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих на користь Бабенка Е.В.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що частиною 1 статті 246 ГПК України передбачено право суду при виявленні при вирішенні спору порушення законодавства або недоліків в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановити окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та доводи, викладені у клопотанні боржника, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не вбачає правових підстав для його задоволення та винесення окремої ухвали.

5.8. За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов цілком правомірних та обґрунтованих висновків, з котрими погоджується Північний апеляційний господарський суд, зокрема про наявність правових підстав для призначення розпорядником майна Вегери Андрія Анатолійовича.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Таким чином, посилання та доводи скаржника не знайшли свого підтвердження, в якості підстав скасування судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції є таким, що вимогам закону відповідає.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого Бабенка Едуарда Вадимовича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 14.08.2020 залишити без змін.

Матеріали справи №911/2298/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх

Повний текст складено 09.12.20