ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Справа № 916/2232/20
Господарський суд Одеської області м. Одеса у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Березовський Д.М., згідно посадової інструкції від 31.10.2019р.

відповідача: не з`явився,

розглянувши справу №916/2232/20 за позовом Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (67543, Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул.Олексія Ставніцера, 56) до Приватного підприємства Монарх (65104, м.Одеса, пр-т Академіка Глушка, 29, офіс 607) про стягнення 239268,70грн. надмірно сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 29.11.2017р. Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області за результатом проведення процедури відкритих торгів, було укладено з ПП «Монарх» договір підряду №88 на будівництво об`єкта «Будівництво пішохідного мосту в селі Визирка Лиманського району Одеської області». 15.08.2018р., позивач, відповідно до умов договору №88 від 29.11.2017р., за платіжним дорученням №6 від 14.08.2018р. на рахунок відповідача перерахував 1715384,48грн., як попередню оплату, в розмірі 30 відсотків за будівництво пішохідного мосту в с. Визирка Лиманського району Одеської області, в тому числі ПДВ в розмірі 285897,41грн. 16.11.2018р. ПП «Монарх» було здійснено повернення коштів невикористаного авансу за договором №88 від 29.11.2017р., сума яких становила 279772,28грн., в тому числі ПДВ 46628,71грн. Відтак, всього в якості ПДВ замовником було сплачено підряднику 239268,70грн. (285897,41грн. - 46628,71грн.). Позивач вказує, що ПП «Монарх» було зареєстровано як платник податку на додану вартість лише 13.02.2019р., а отже ні на момент проведення процедури торгів, ні на момент укладення договору №88 від 29.11.2017р., ні на момент здійснення Визирською сільською радою попередньої оплати на виконання умов вказаного договору 15.08.2018р. в розмірі 30 відсотків за платіжним дорученням №6 від 14.08.2018р., у сумі 1715384,48грн., в тому числі ПДВ у розмірі 285897,41грн. - ПП «Монарх» не було платником податку на додану вартість. З огляду на викладене, позивач вважає, що ним помилково було здійснено оплату суми податку на додану вартість, у розмірі 285897,41грн. за договором №88 від 29.11.2017р. Також позивач вказує про досягнення між сторонами домовленості за угодою від 13.09.2019р. про обов`язок відповідача повернути позивачу надлишково сплачені кошти в сумі 239268,70грн.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, з огляду на те, що ухвали суду про призначення дати часу та місця проведення судових засідань надсилались відповідачу за адресою, вказаною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 12.10.2020р.

Ухвалою суду від 27.08.2020р. відкрито провадження у справі №916/2232/20, постановлено розглядати справу №916/2232/20 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 23.09.2020р. об 11год.00хв.

Ухвалою суду від 23.09.2020р. відкладено розгляд справи на 12.10.2020р. об 11год.30хв.

У судовому засіданні 12.10.2020р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 26.10.2020р. об 11год.20хв.

У судовому засіданні 26.10.2020р. оголошено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого засідання до 25.11.2020р., перерву до 25.11.2020р. об 11год.30хв.

Ухвалою суду від 25.11.2020р. закрито підготовче провадження по справі №916/2232/20, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 07.12.2020р. о 10год.30хв.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

29.11.2017р. між Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області (замовник) та ПП «Монарх» (підрядник) було укладено договір підряду №88, згідно умов якого підрядник зобов`язується виконати роботи згідно об`єкту: Будівництво пішохідного мосту в селі Визирка Лиманського району Одеської області, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (класифікатор ДК 021:2015 (СРУ): 45221000-2 Будівництво мостів і тунелів, шахт і метрополітенів), за переліком, обсягами робіт та використовуючи матеріали, наведені в робочому проекті, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі роботи на умовах, визначених цим договором (п.1.1. договору).

Загальна вартість робіт по договору згідно договірної ціни складає: 5717948,26грн., у тому числі ПДВ 952991,38грн. Замовник перераховує підряднику відповідно до ПКМУ №117 від 23.04.2014р. «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» попередню оплату у розмірі 30% 1715384,48грн., в тому числі ПДВ 285897,41грн. згідно рахунку від суми визначеної в договірній ціні. Відповідно до ПКМУ №1764 від 27.12.2001р. «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику (п.п.2.1., 3.1. договору №88 від 29.11.2017р.).

Також до договору №88 від 29.11.2017р. сторонами підписано календарний план фінансування будівництва, календарний графік виконання робіт, титул об`єкта будівництва у 2017 році в редакції додаткових угод.

Додатковою угодою №1 від 29.11.2017р. до договору №88 від 29.11.2017р. сторони узгодили, що термін виконання робіт: січень 2018р. грудень 2018р.

Згідно п.п.1, 2 додаткової угоди №2 від 04.12.2017р. сторони вирішили пункт 2.1. договору викласти в новій редакції «Загальна вартість робіт по договору згідно договірної ціни складає 5717948,26грн., в тому числі ПДВ 952991,38грн., у тому числі: на 2017 рік 1192627,73грн., де ПДВ 198771,29грн.; на 2018 рік 4525320,53грн., де ПДВ 754220,09грн. Пункт 3.1. договору викласти в новій редакції: Замовник перераховує підряднику відповідно до ПКМУ №117 від 23.04.2014р. «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» попередню оплату у розмірі 30% - 1715384,48грн., в тому числі ПДВ 285897,41грн. згідно рахунку від суми визначеної на відповідний бюджетний період, в тому числі: на 2017 рік 357788,32 грн., де ПДВ 59631,39грн.; на 2018 рік 1357596,16грн., де ПДВ 226266,02 грн.

За додатковою угодою №3 від 26.12.2017р. сторони визначили, що загальна вартість робіт по договору згідно договірної ціни складає 5717948,26грн., в тому числі ПДВ 952991,38грн., де: на 2017 рік 0,00 грн; на 2018 рік 5717948,26 грн., в тому числі ПДВ 952991,38 грн.

25.01.2018р. сторонами підписано додаткову угоду №4, в якій п.3.1. договору №88 від 29.11.2017р. викладено у новій редакції: Замовник перераховує підряднику відповідно до ПКМУ №117 від 23.04.2014 року «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» в 2018 році попередню оплату у розмірі 30% 1715384,48грн., в тому числі ПДВ 285897,41грн. згідно рахунку від суми визначеної в договірній ціні.

У додатковій угоді №5 від 06.02.2018р. сторони виклали п.2.1. у новій редакції: Загальна вартість робіт по договору згідно договірної ціни складає 5717948,26грн., в тому числі ПДВ 952991,38грн. Пункт 3.1. договору викладено в новій редакції: Замовник перераховує підряднику відповідно до ПКМУ №117 від 23.04.2014р. «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» в 2018 році попередню оплату у розмірі 30% 1715384,48грн., в тому числі ПДВ 285897,41грн. згідно рахунку від суми визначеної в договірній ціні.

Згідно додаткової угоди №9 від 13.08.2018р. сторони визначили, що термін виконання робіт за календарним графіком: серпень 2018р. грудень 2018р.

Додатковою угодою №12 від 15.08.2019р. сторони узгодили, що строк виконання робіт до 31.12.2019р. та до тієї ж дати визначили строк дії договору.

На виконання умов договору №88 від 29.11.2017р. позивач перерахував на користь відповідача 1715384,48грн. згідно платіжного доручення №6 від 14.08.2018р.

Банківська виписка ГУДКСУ за 16.11.2018р. вказує на те, що відповідач повернув позивачу частину невикористаного авансу в сумі 279772,28грн.

Як вбачається із витягу Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області з реєстру платників податку на додану вартість, ПП «Монарх» зареєстроване платником податку на додану вартість 13.02.2019р.

13.09.2019р. між сторонами спору було укладено додаткову угоду №13 до договору №88 від 29.11.2017р., у преамбулі якої сторони визначили, що: підрядник (ПП «Монарх») був зареєстрований платником ПДВ лише 13.02.2019р., що підтверджується витягом №116 з реєстру платників податку на додатну вартість від 15.02.2019р.; 15.08.2018р. замовником перераховано підряднику попередню оплату у розмірі 30% від вартості робіт, а саме у розмірі 1715384,48 грн. (один мільйон сімсот п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят чотири гривні 48 копійок), у тому числі ПДВ 285897,41 грн.; 16.11.2018р. підрядником повернуто замовнику непідтверджену суму попередньої оплати в сумі 279772,28 грн. (двісті сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві гривни 28 копійок), в тому числі ПДВ 46628,71 грн., відтак всього у якості ПДВ замовником було сплачено підряднику 239 268,70 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 70 коп.); на момент проведення операції зі сплати коштів (а саме: у розмірі 1715384,48 грн. відповідно до платіжного доручення №6 від 14.08.2018р.) підрядник (ПП «Монарх») не являвся платником ПДВ, у зв`язку з чим при здійсненні операції зі сплати коштів (а саме: у розмірі 1715384,48 грн. відповідно до платіжного доручення №6 від 14.08.2018р.) був відсутній об`єкт оподаткування ПДВ за вказаною операцією, у зв`язку з чим кошти у розмірі 239 268,70 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 70 коп.) набуті підрядником без належної правової підстави і підлягають поверненню підрядником замовнику.

Також згідно додаткової угоди №13 від 13.09.2019р. викладено у наступній редакції п.2.1. договору №88 від 29.11.2017р.: загальна вартість робіт по договору згідно договірної ціни складає 5717948,26грн., в тому числі ПДВ 713722,59грн., де на 2018 рік 1435612,20грн. без ПДВ; на 2019 рік 4282336,06грн., в тому числі ПДВ 713722,59 грн. Викладено у наступній редакції п.3.1. договору №88 від 29.11.2017р.: Замовник перераховує у 2018 році підряднику відповідно до Постанови КМУ №117 від 23.04.2014р. «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» попередню оплату у розмірі 30 % 1435612,70 грн. без ПДВ, згідно рахунку від суми, визначеної в договірній ціні.

Крім того, у додатковій угоді №13 від 13.09.2019р. сторони визначили, що підрядник ПП «Монарх» зобов`язується повернути Визирській сільській раді Лиманського району Одеської області, перерахувавши на її рахунок надлишково сплачену сільрадою суму грошових коштів. Остаточна, надлишково сплачена сума грошових коштів, яка підлягає поверненню від ПП «Монарх» на рахунок Визирської сільської ради становить 239268,70грн.

Листами №209/02-13/566 від 31.05.2019р., №02-14/674 від 05.07.2019р., №02-14/766 від 29.07.2019р., №02-14/1167 від 15.10.2019р., №02-14/1288 від 07.11.2019р., №02-14/1167 від 15.10.2019р., №02-14/268 від 07.02.2020р. позивач звертався до відповідача із вимогою повернути йому надлишково сплачену суму в розмірі 239268,70грн., однак, матеріали справ не містять доказів вчинення останнім даних дій.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст.628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено у ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За приписами ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

За положеннями п.185.1. Податкового кодексу України: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно п.187.1. Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що 29.11.2017р. Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області та ПП «Монарх» було укладено договір підряду №88 на будівництво об`єкта «Будівництво пішохідного мосту в селі Визирка Лиманського району Одеської області».

Згідно договору №88 від 29.11.2017р. позивач на користь відповідача за платіжним дорученням №6 від 14.08.2018р. перерахував 1715384,48грн. попередньої оплати в розмірі 30 відсотків, в тому числі ПДВ в розмірі 285897,41грн.

В подальшому, 16.11.2018р. ПП «Монарх» було здійснено повернення коштів невикористаного авансу за договором №88 від 29.11.2017р. в сумі 279772,28грн., в тому числі ПДВ 46628,71грн.

Отже, різниця між сплаченим позивачем ПДВ та повернутим відповідачем складає 239268,70грн. (285897,41грн. - 46628,71грн.).

Між тим, ПП «Монарх» зареєструвалось як платник податку на додану вартість лише 13.02.2019р. Тобто, на момент проведення процедури торгів, укладення договору №88 від 29.11.2017р., здійснення Визирською сільською радою попередньої оплати 14.08.2018р. ПП «Монарх» не було платником податку на додану вартість, отже, сплата позивачем на його користь ПДВ є помилковою.

До того ж цей факт визнали сторони, уклавши додаткову угоду №13 від 13.09.2019р., в якій сторони визначили обов`язок ПП «Монарх» повернути Визирській сільській раді Лиманського району Одеської області надлишково сплачену сільрадою суму грошових коштів в розмірі 239268,70грн. Незважаючи, на те, що позивач звертався до відповідача із письмовими вимогами №02-14/1167 від 15.10.2019р., №02-14/1288 від 07.11.2019р., №02-14/1167 від 15.10.2019р., №02-14/268 від 07.02.2020р. про повернення таких коштів внаслідок укладення додаткової угоди №13, відповідачем такий обов`язок навіть на вимогу позивача не виконано.

Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 239268,70грн. надмірно сплачених коштів підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 3589,03грн., які внаслідок повного задоволення позовних вимог підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повній мірі.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (67543, Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул. Олексія Ставніцера, 56) до Приватного підприємства Монарх (65104, м.Одеса, пр-т Академіка Глушка, 29, офіс 607) про стягнення 239268,70грн. надмірно сплачених коштів.

2. Стягнути з Приватного підприємства Монарх (65104, м.Одеса, пр-т Академіка Глушка, 29, офіс 607, ) на користь Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (67543, Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул. Олексія Ставніцера, 56, ) 239268 (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 70коп. надмірно сплачених коштів, 3589 (три тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 03 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 грудня 2020 р.

Суддя І.А. Малярчук