ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Справа № 906/280/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. , суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. (повний текст - 07.08.2020р.) у справі №906/280/20 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" (м.Київ) в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (м.Житомир)

до Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича (м.Житомир)

про стягнення 205993,17грн за договором №481 від 18.06.2018р.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича (м.Житомир)

до Акціонерного товариства "Укрпошта" (м.Київ) в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (м.Житомир)

про визнання недійсним договору оренди №481 від 18.06.2018р., укладеного між ФОП Севастьяновим Єгором Геннадійовичем та АТ "Укрпошта"

за участі представників:

позивача не з`явився;

відповідача (скаржника) - представник Сероветник О.А., ордер №085229 від 02.12.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 задоволено позов Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" до Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта": 167176,20 грн основного боргу; 31664,46 грн пені; 2790,17 грн 3% річних; 4362,34 грн інфляційних; 3089,89 грн судового збору.

У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" про визнання недійсним договору оренди №481 від 18.06.2018р. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Фізична особа - підприємець Севастьянов Єгор Геннадійович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (т.2, арк.справи 2-4).

В скарзі апелянт звертає увагу, що відповідно до Акту приймання - передачі орендованого майна від 05.02.2019р. ФОП Севастьянов Є.Г. передав, а позивач прийняв, відповідно до договору №481 від 18.06.2018р., частину нежитлового приміщення загальною площею 54,9м2, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Коростень, вул.Героїв Небесної сотні, 20. Акт приймання - передачі позивачем за первісним позовом не оскаржувався, а також до даного часу є чинним та невизнаний в судовому порядку недійсним.

Тому період користування орендованим майном згідно договору оренди нерухомості від 18.06.2018р. №481, а отже, і період нарахування орендної плати за користування даним майном, складає сім місяців і 23 дні з 18.06.2018р. по 05.02.2019р. Однак, позивачем за первісним позовом безпідставно нараховувалася орендна плата з 06.02.2019р. по 31.10.2019р., оскільки майном відповідач в цей період не користувався і дане майно згідно Акту приймання-передачі орендованого майна від 05.02.2019р. було повернуто позивачу за первісним позовом.

Крім того відповідачем було сплачено орендну плату по Договору оренди нерухомості від 18.06.2018р. №481 в сумі 59561,00 грн., що підтверджується позивачем в поданій ним позовній заяві, зокрема, розрахунками заборгованості.

Скаржник, посилаючись на положення ст.1, ч.ч.1, 2 ст.3, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., стверджує, що надані позивачем листи та претензія не підтверджують виникнення чи припинення зобов`язань за договором оренди нерухомості від 18.06.2018р. №481, оскільки не є первинними документами, а також складені позивачем в односторонньому порядку.

Зазначає, що Акт приймання - передачі орендованого майна від 05.02.2019р. був поданий в підготовчому провадженні, тобто до початку розгляду справи по суті, а отже у строки визначені судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі від 18.03.2020р. по даній справі.

Також зазначає, що позивач за первісним позовом в порушення вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахував, а суд першої інстанції стягнув пеню на прострочені суми орендної оплати, за більший, ніж шестимісячний період прострочення.

На підставі викладеного скаржник просить суд скасувати рішення в частині задоволення первісного позову Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" до Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича про стягнення 205993,17грн за договором №481 від 18.06.2018р. та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.10.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 та призначено розгляд апеляційної скарги на 11.11.2020р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

06.11.2020р. (вх.№7265/20) на адресу суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (т.2, арк.справи 29-33).

Позивач з викладеними в апеляційній скарзі доводами не погоджується, та вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 є обґрунтованим, відповідає дійсним обставинам, які підтверджені доказами, дослідженими у порядку, встановленому законодавством України та не підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку відносно законності укладання Договору оренди нерухомості №481 від 18.06.2018р. між Публічним акціонерним товариством "Укрпошта" та Фізичною особою - підприємцем Севастьяновим Єгором Геннадійовичем, за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування: нерухомість - частину нежитлових приміщень, що розташовані в місті Коростень Житомирської області, по вулиці Героїв Небесної сотні (колишня Табукашвілі), 20, загальною площею 54,9м2.

Стверджує, що здійснивши системний аналіз наданих доказів та обставин, встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, судом першої інстанції не встановлено невідповідності оспорюваного договору вимогам чинного законодавства, що могло б стати підставою для визнання його недійсним.

Позивач зазначає, що при розгляді справи в суді першої інстанції ФОП Севастьянов Є.Г. не спростував існування заявленої суми заборгованості, тому прийняте судом рішення про стягнення орендної плати за період з червня 2018 року по жовтень 2019 рік у розмірі 167176,20 грн є правомірним.

Також позивач вважає, що суд вірно врахував, що в матеріалах справи містять листи надані АТ «Укрпошта» та претензії які направлялись ФОП Севастьянов Є.Г., з яких вбачається, що орендар розглядав звернення орендодавця щодо дострокового припинення договору оренди №481. Дані листи складені в період червень-вересень 2019 року, тобто, після складання поданого в судове засідання відповідачем за первісним позовом Акту прийому-передачі орендованого майна. Вказане листування сторін, є належним доказом того, що до вересня 2019 року приміщення повернуто не було. Листування стосовно розірвання договору було тривалим. Всі листи до АТ «Укрпошта» подавалися орендарем через канцелярію підприємства та були зареєстровані в книзі реєстрації вхідної кореспонденції, про що свідчить відбиток вхідного штемпеля з зазначенням номеру та дати отримання листів. Окрім того, на всі листи орендар отримував відповідь, про що також розписувався на примірнику орендодавця із зазначенням дати отримання. Також, жодний лист, заява, які надходили до АТ «Укрпошта» від ФОП Севастьянова Є.Г. в період червень-вересень 2019 року, стосовно розірвання договору оренди №481 від 18.06.2018р., не містили посилань на те, що є підписаний акт приймання - передачі даного приміщення. Судом першої інстанції було досліджено та відповідачем за первісним позовом не спростовано, те що Акт прийому - передачі орендованого майна від 05.02.2019р. був наданий в судове засідання, та не був у відповідний період лютого 2019 року наданий АТ «Укрпошта» як документ, що свідчить про передачу майна з оренди.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення, тому нарахування пені у розмірі 31664,46грн за період з 16.07.2018р. по 15.12.2019р. вважає обґрунтованим.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що вказаний розрахунок є вірним та обґрунтованим та становить 2790,17грн., нараховано за період з 16.07.2018р. по 15.12.2019р. Також судом правильно зроблено висновок відносно нарахувань інфляційних втрат за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року. Судом перевірено розрахунок та зроблено висновок, що він є правильним та становить 4362,34 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 без змін, а апеляційну скаргу ФОП Севастьянова Є.Г. без задоволення, судові витрати покласти на відповідача.

У зв`язку із відпусткою головуючого судді Саврія В.А. судове засідання у справі №906/280/20 11 листопада 2020р. о 11:00 год. не відбулось.

Ухвалою від 16.11.2020р. розгляд апеляційної скарги призначено на 02.12.2020р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4 (ВКЗ). Доручено Господарському суду Житомирської області (10002, м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65) забезпечити участь представника Житомирської дирекції АТ "Укрпошта" 02.12.2020р. о 11:00 год. в режимі відеоконференції у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду (33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59) у залі судових засідань №4 (ВКЗ).

У судове засідання суду апеляційної інстанції 02.12.2020р. представник позивача не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

У судовому засіданні відповідач підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та надав пояснення по справі, просив суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 в частині задоволення первісного позову Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" до Фізичної особи - підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича про стягнення 205993,17грн за договором №481 від 18.06.2018р. та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову

Колегія суддів звертає увагу, що у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" відмовлено.

Однак, ФОП Севастьянов Єгор Геннадійович не погоджується із вказаним рішенням лише в частині задоволення первісного позову.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, в силу вимог ст.269 ГПК України, судова колегія переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині його оскарження.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

18.06.2018р. між Публічним акціонерним товариством "Укрпошта" (орендодавець, позивач) в особі директора філії Житомирської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" Нечипорука Олександра Сергійовича, який діє на підставі довіреності, з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем Севастьяновим Єгором Геннадійовичем (орендар, відповідач) укладено Договір оренди нерухомості №481 (далі - Договір (т.1, арк.справи 88-94).

Згідно п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування: нерухомість - частину нежитлових приміщень, що розташовані в місті Коростень Житомирської області, по вулиці Героїв Небесної сотні (колишня Табукашвілі), 20, загальною площею 54,9м2 (далі - майно).

Відповідно до п.3.1. Договору за домовленістю сторін орендна плата за користування майном становить: 11195,83 грн (одинадцять тисяч сто дев`яносто п`ять гривень 83 коп.) без ПДВ на місяць за загальну орендовану площу 54,9 кв.м. Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

За п.3.2. Договору, починаючи з "18" червня 2019 року, кожного року оренди, ставки плати користування майном, автоматично збільшуються на 10 % (десять відсотків) від ставок, що діяли за попередній рік оренди. При цьому сторони погодилися, що така зміна ставок плати користування майном та розміру орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору.

Так, згідно із п.3.4. Договору оплата орендної плати за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання Акту приймання-передачі майна в оренду.

Відповідно до п.3.5. Договору, щомісячно не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю рахунок-акт, який є одночасно актом наданих послуг і підтверджує обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць. Підставою для оплати є даний договір. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

Як погоджено п.3.6. Договору орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Відповідно до пп.11.1. Договору останній набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 18.05.2021р. включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі майна від 18.06.2018р. (т.1, арк.справи 95).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного ними Договору оренди нерухомості №481 від 18.06.2018р.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, згідно із п.3.4. Договору оплата орендної плати за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання Акту приймання-передачі майна в оренду.

Як погоджено п.3.6. Договору орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Апелянт стверджує, що орендоване майно він повернув 05.02.2019р., на підтвердження чого надав копію Акта приймання-передачі майна від 05.02.2019р. (т.1. арк.справи 219).

Суд першої інстанції вірно відмітив, що матеріали справи містять листи орендодавця та його претензію (т.1, арк.справи 100-106), з яких вбачається, що орендар розглядав звернення орендодавця щодо дострокового припинення договору оренди №481, складені в період червень-вересень 2019 року, тобто, після складання поданого відповідачем за первісним позовом Акту прийому-передачі орендованого майна.

Вказане листування дає підстави вважати, що до вересня 2019 року приміщення повернуто не було, апелянтом не надано доказів спростування відомостей, викладених у листах позивача.

При цьому, представник позивача заперечує щодо достовірності дати повернення майна з оренди, зазначеної в поданому відповідачем Акті, та наголосив, що орендодавець такого Акта не мав, а лише 03.06.2020р. отримав від ФОП Севастьянова Є.Г., про що свідчить відмітка на клопотанні про долучення доказів (т.1, арк.справи 218).

При цьому, відсутні жодні відомості про існування даного Акта до його подачі відповідачем до суду першої інстанції 03.06.2020р. Докази його направлення орендодавцю до 03.06.2020р. (згідно відмітки отримання) в матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідач порушив зобов`язання щодо своєчасної оплати орендних платежів, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 167176,20грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

На момент розгляду справи, як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не подано доказів щодо погашення вказаної вище суми заборгованості, не спростовано її розмір.

Враховуючи вищевикладене, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати 167176,20грн.

Що стосується заявленої позивачем пені, нарахованої у розмірі 31664,46грн за період з 16.07.2018р. по 15.12.2019р., колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже, суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень ч.6 ст.232 Господарського кодексу України зауважує, що нарахування пені може проводитися за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, за кожен місяць прострочки окремо по кожному нарахуванню орендної плати, оскільки вони мають різний строк оплати, а тому мають різний період початку прострочення сплати та закінчення шестимісячного строку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.09.2019р. у справі №906/696/18.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку пені, то він був зроблений в межах шестимісячного строку визначеного ч.6 ст.232 Господарського кодексу України від дня, коли зобов`язання мало бути виконано по кожному місяцю окремо, проте, із нарахуванням пені на неправильно визначену суму заборгованості, оскільки така мала бути здійснена окремо по кожному нарахуванню орендної плати, оскільки вони мають різний строк оплати, а тому мають різний період початку прострочення сплати та закінчення шестимісячного строку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що правильним буде нарахування пені за наступні періоди та суми:

червень (5821,83 грн.) з 16.07.2018р. по 15.08.2018р. = 173,06 грн;

вересень (13435,00грн) період з 16.10.2018р. по 15.11.2018р. = 410,70грн;

жовтень (13435,00грн) період з 16.11.2018р. по 15.12.2018р. = 397,53грн;

листопад (13435,00грн) період з 16.12.2018р. по 15.01.2019р. = 410,78грн;

січень (13435,00грн) період з 16.02.2019р. по 15.03.2019 = 371,03грн;

лютий (13435,00грн) період з 16.03.2019 по 15.04.2019 = 410,78грн;

березень (13435,00грн) період з 16.04.2019 по 15.05.2019 = 390,17грн;

квітень (13435,00грн) період з 16.05.2019 по 15.06.2019 = 399,37грн;

травень (13435,00грн) період з 16.06.2019 по 15.07.2019 = 386,49грн;

червень (14017,20грн) період з 16.07.2019 по 15.08.2019 = 405,92грн;

липень (14778,50грн) період з 16.08.2019 по 15.09.2019 = 422,71грн;

серпень (14778,50грн) період з 16.09.2019 по 15.10.2019 = 400,84грн;

вересень (14778,50грн) період з 16.10.2019 по 15.11.2019 =396,39грн;

жовтень (14778,50грн) період з 16.11.2019 по 15.12.2019 = 371,69грн;

Всього: 5347,46 грн.

Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що обґрунтованим буде стягнення пені в сумі 5347,46 грн, а у стягненні пені у розмірі 26317,00 грн слід відмовити.

Позивачем нараховано 3% річних у сумі 2790,17грн за період з 16.07.2018р. по 15.12.2019р. та інфляційні втрати у сумі 4362,34 грн за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року.

За ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, здійснений судом першої інстанції, вважає, що вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення 3% річних у сумі 2790,17грн та інфляційні втрати у сумі 4362,34грн підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ФОП Севасьянова Є.Г. підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 - частковому скасуванню в частині стягнення пені у розмірі 26317,00 грн. В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Крім того, в силу вимог ст.129 ГПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позову у розмірі 2695,14 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги судовий збір за апеляційний перегляд в сумі 592,13 грн підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2020р. у справі №906/280/20 скасувати в частині стягнення пені. Прийняти в цій частині нове рішення:

1. Позов Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта до Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича ( АДРЕСА_1 . ід.номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м.Київ, Шевченківський р-н, вул.Хрещатик, буд. 22, ) в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта (10001, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Вітрука, буд.1, ) 5347,46 грн. пені. В стягненні пені у сумі 26317,00 грн. відмовити. В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , ід.номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м.Київ, Шевченківський р-н, вул.Хрещатик, буд.22, ) в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта (10001, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Вітрука, буд.1, ) 2695,14 грн витрат зі сплати судового збору за подачу позову.

3. Стягнути із Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Хрещатик, буд. 22, ) в особі Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта (10001, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Вітрука, буд. 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича ( АДРЕСА_1 . ід. номер НОМЕР_1 ) 592,13 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Житомирської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Справу №906/280/20 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 07.12.2020р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.