ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 грудня 2020 року Справа № 903/199/20

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр"

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

про скасування рішення загальних зборів

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Хвищук Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Андріяш Н.В. - адвокат (ордер ВЛ №000076751);

від відповідача: не прибув;

від третьої особи: Довгун Н.В. - адвокат (ордер ВЛ №000063868);

суть спору: ОСОБА_1 20.03.2020 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр", в якому просить суд визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр", оформленого протоколом зборів учасників товариства № 1/13 від 20.03.2013, а саме: про вихід учасника товариства та відчуження його частки у статутному капіталі, приведення статуту товариства у відповідність чинному законодавству України та внесення змін до установчих документів товариства та їх державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог (із врахуванням змін підстав позову від 26.08.2020 та від 28.10.2020, які прийнято судом) позивач посилається на те, що рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 1/13 є незаконним, таким, що позбавляє учасника юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах з переліком питань, що викладені в протоколі №1/13 від 20.03.2013 та підлягає скасуванню, оскільки позивача не було повідомлено про збори, не було надіслано порядок денний, перше питання порядку денного було сформульовано: "Про вихід учасника з товариства з обмеженою відповідальністю з виплатою його частки у статутному фонді товариства", за таке питання порядку денного голосував позивач, а питання, про передачу його частки у статутному капіталі у розмірі 50% на користь ОСОБА_2 на підставі укладеного договору купівлі-продажу (відступлення) частки до порядку денного включено не було, на обговорення учасників не виносилось та на голосування не ставилось. Позивач звертає увагу суду, що акту приймання-передачі частки у статутному капіталі немає. Зазначає, що якщо і змінювався порядок денний, то в протоколі про це відомостей немає. Крім того, позивач повідомляє, що дата договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі - 20.03.2013 є доказом того, що відповідач не дотримався вимог закону про повідомлення учасників за 30 днів до скликання загальних зборів. Протокол загальних зборів не містить його підпису, що свідчить про відсутність його волевиявлення та наявності необхідної кількості голосів для прийняття такого рішення. За обрання секретарем зборів учасників товариства ОСОБА_2 позивач не голосував, оскільки таке питання не виносилось на голосування на зборах, ОСОБА_2 не являлась учасником товариства, не мала права голосу на таких зборах. На зборах головою був директор товариства, що суперечить ч. 6 ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства». За наслідком виходу зі складу учасників товариства позивачу так і не було виплачено його частки.

Ухвалою суду від 30.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.04.2020.

Ухвалою суду від 15.04.2020 ОСОБА_2 було залучено до участі у справі, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та повідомлено сторони та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, що підготовче засідання відбудеться 20.05.2020.

Ухвалою суду від 20.05.2020 повідомлено сторони та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, що підготовче засідання відбудеться 10.06.2020.

У зв`язку із підтвердженням захворювання працівника Господарського суду Волинської області коронавірусом COVID-19 з 09.06.2020 приміщення суду було закрито для сторін та їх представників з метою проведення дезінфекції і профілактичних заходів. Судові засідання не проводились.

Ухвалою суду від 18.06.2020 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 22.07.2020.

В судовому засіданні 22.07.2020 представник третьої особи подала пояснення по справі, в яких вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки рішення загальних зборів учасників, оформлені протоколом №1/13 від 20.03.2013 є правомірними, законними та жодним чином не порушують прав позивача у справі, що є підставою для відмови у позові. Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку із цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Також зазначає, що позивач не додає до позову власну заяву про вихід зі складу учасників (засновників) товариства та передачу його частки у статутному капіталі у розмірі 50% в еквіваленті 110000 грн. на користь ОСОБА_2 та договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі від 20.03.2013, що є дійсним на сьогоднішній день. Чинне законодавство не містило і не містить обмежень у обранні секретарем загальних зборів учасників товариства осіб, які не є учасниками цього товариства. Право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (ст. 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ у ТОВ. Крім того, третя особа вважає, що відповідачами за такими позовами повинно бути не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі, а тому у позові слід відмовити з підстав заявлення неналежного способу захисту. Просить суд застосувати строки позовної давності, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позову. До пояснень представник третьої особи додає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.04.2020; копію договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 20.03.2013 та заяву свідка ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 22.07.2020 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 26.08.2020.

Ухвалою суду від 26.08.2020 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 30.09.2020.

25.09.2020 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи від 23.09.2020 щодо заяви про зміну підстав позовних вимог, в яких ОСОБА_2 зазначає, що обрання головою загальних зборів генерального директора товариства не є безумовною підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним, а також вказує на те, що позивач не зазначає, яким чином дане порушення вплинуло на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

У судовому засіданні 30.09.2020 представником позивача подані заперечення на пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , в яких зазначила, що заява про застосування строку давності може бути подана лише стороною чи їх представниками, а тому треті особи не мають права на подання такої заяви. Позивач не оскаржує рішення загальних зборів з підстави незаконного обрання секретарем зборів - ОСОБА_2 , а з підстави невідповідності питань, що викладені у протоколі №1/13 від 20.03.2013 питанням, що насправді слухались на загальних зборах учасників товариства того дня. Відсутність підпису позивача на протоколі зборів №1/13 від 20.03.2013 прямо вказує на відсутність волевиявлення останнього та невідповідність рішення порядку денному зборів.

Ухвалою суду від 30.09.2020 було повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 15.10.2020.

Ухвалою суду від 30.09.2020 було повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 15.10.2020.

12.10.2020 від ОСОБА_2 надійшли пояснення з урахуванням заперечень позивача від 30.09.2020, в яких зазначено, що ОСОБА_1 чи його представник зловживають своїми процесуальними правами та спекулюють обраним способом захисту крізь призму порушеного права аби позбавити ОСОБА_2 через 7 років права на частку у ТОВ "Офісно-торговий центр", не залучаючи її як співвідповідача. ОСОБА_2 вважає, що позов не підлягає до задоволення з підстав недоведеності та в частині порушених прав позивача. Питання права на вихід учасника із засновників регулюється ст.54 ЗУ «Про господарські товариства», а права на відчуження частки у статутному капіталі - ст.53 цього є Закону. Тобто, чинне законодавство передбачало як мінімум два способи припинення участі у товаристві: припинення участі у товаристві та вихід із товариства або відчуження частки у товаристві. Згідно ч.3 ст.29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осію - підприємців» в редакції на час виникнення спірних правовідносин у разі внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників(учасників) юридичною особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного з таких документів: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників(учасників), заяви фізичної особи про вихід із складу засновників(учасників), заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства, рішення уповноваженого органу юридичної особи

Ухвалою суду від 15.10.2020 було повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 28.10.2020.

28.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що документи стосовно організації та проведення Загальних зборів, а саме: повідомлення про проведення загальних зборів з зазначення часу та місця проведення зборів, проект порядку денного зборів, протокол реєстрації учасників товариства на зборах, протокол результатів голосування учасників товариства на зборах, протокол результатів голосування учасників товариства на вказаних зборах у товариства відсутні, виплата вартості частини майна позивачу при виході з товариства проведена не була, який ухвалено місці залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, через закінчення процесуального строку на його подання та відсутності клопотання про його поновлення.

Ухвалою суду від 28.10.2020 повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 03.11.2020 та викликано у судове засідання свідка - ОСОБА_2 для допиту.

Враховуючи неявку відповідача, третьої особи, як свідка - ОСОБА_2 в судове засідання 03.11.2020, принцип змагальності в судочинстві, диспозитивності, рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, всебічного та об`єктивного вирішення даного спору, суд ухвалив на місці відкласти розгляд справи по суті на 02.12.2020 та повторно викликати у судове засідання свідка - ОСОБА_2 .

В судове засідання 02.12.2020 ОСОБА_2 , як свідок та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр" не прибули.

Факт належного повідомлення ОСОБА_2 та відповідача підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 937 від 09.11.2020 та № 854 від 16.11.2020.

В судовому засіданні 02.12.2020 представник позивача позов підтримали з підстав, викладених у позові із врахуванням змін підстав позову від 26.08.2020 та від 28.10.2020, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні 02.12.2020 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , підтримали подані суду пояснення, пояснення з урахуванням заперечень позивача, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Додатково повідомили, що збори учасників товариства 20.03.2013 відбувалися, проте як пояснила ОСОБА_2 документів не має, колишній чоловік повідомив про збори усно, деталей їх проведення не пам`ятає.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

Відповідно до п.3.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр" (далі-товариство, відповідач) в редакції 2008 року(далі -Статут), позивач - ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 50% в статутному капіталі ТзОВ «Офісно-Торговий центр» (а.с. 10).

Згідно п. 3.8.1 Статуту, учасник товариства може за згодою решти учасників уступити свою частку (її часину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а також і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учаснику, який її відступив, пропорційно їх, часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Відповідно до. п. 3.8.2 Статуту, якщо учасник товариства не скористався своїм переважним правом протягом 10 днів з дня повідомлення про намір учасника продати, або іншим чином відчужити частку (її частину), то вона може бути відчужена третій особі.

Відповідно до п. 5.2.1.1 Статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства.

20.03.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі(далі - Договір) (а.с. 89).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність покупця свою частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісно-Торговий центр», а покупець ( ОСОБА_2 ) зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити названу частку.

Згідно пунктів 1.2-1.3.2 Договору позивач ОСОБА_1 продав третій особі ОСОБА_2 частку у розмірі 50% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Офісно-Торговий центр» в еквіваленті 1100 грн.(одна тисяча сто гривень).

Відповідно до п. 2.1 Договору сторони узгодили, що покупець після підписання цього Договору, може звернутися до товариства з проханням про переоформлення установчих та інших документів товариства щодо розміру належної йому частки у статутному капіталі.

Доказів того, що покупець, тобто третя особа - ОСОБА_2 зверталась до товариства з проханням про переоформлення установчих та інших документів товариства щодо розміру належної їй частки у статутному капіталі, суду не подано.

Як стверджує позивач, він звернувся до ТзОВ " Офісно-Торговий центр " із заявою про вихід із учасників товариства з виплатою його частки у статутному фонді Товариства і за наслідками такого звернення було проведено 20.03.2013 загальні збори ТзОВ " Офісно-Торговий центр " та прийнято рішення за яке він голосував.

Відповідно до п. 1 спірного протоколу загальних зборів № 1/13 від 20.03.2013 на зборах було заслухано голову зборів учасників - ОСОБА_3 , який повідомив, що надійшла заява від учасника товариства - ОСОБА_4 про вихід зі складу учасників (засновників) товариства та передачу його частки у статутному капіталі у розмірі 50% в еквіваленті 110000 грн. на користь ОСОБА_2 . Зазначено, що інші учасники товариства не виявили бажання придбати частку у статутному капіталі, що належить ОСОБА_4 (а.с.17).

Згідно спірного протоколу загальних зборів № 1/13 від 20.03.2013 було вирішено погодити заяву ОСОБА_1 про вихід із учасників (засновників) товариства та передачу його частки у статутному капіталі у розмірі 50% в еквіваленті 110000 грн. на користь ОСОБА_2 на підставі укладеного між ними Договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі від 20.03.2013; виключено ОСОБА_1 зі складу учасників (засновників) товариства та прийнято до складу учасників (засновників) ОСОБА_2 з розміром належної їй частки у статутному капіталі товариства 50% в еквіваленті 110000 грн. Після чого учасниками Товариства будуть наступні особи з відповідним розподілом статутного капіталу Товариства: ОСОБА_2 - учасник товариства, якому належить 50% статутного капіталу товариства в еквіваленті 110000,00 грн. та ОСОБА_5 - учасник товариства, якому належить 50% статутного капіталу товариства в еквіваленті 110000,00 грн. Інший учасник товариства ОСОБА_5 не виявив бажання придбати частку у статутному капіталі, що належить ОСОБА_4 та не заперечує проти відчуження її на користь третьої особи - ОСОБА_2 . Привести положення статуту товариства у відповідність вимогам чинного законодавства України. Відобразити відповідні -корегування та зміни у статуті товариства. Статут товариства у новій редакції затвердити та підписати. Для проведення державної реєстрації вище вказаних змін уповноважити ОСОБА_6 (ідент.№ НОМЕР_1 ) подати та підписувати усі необхідні документи державному реєстратору за місцезнаходженням товариства, а також сплачувати усі необхідні платежі при цьому. По всіх питаннях голосували одноголосно «за».

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до статті 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг узяти участі у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 926/3973/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 915/540/16 викладено правову позицію, відповідно до якої рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

У постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 915/698/18 викладено правову позицію, згідно з якою безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: 1) прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; 2) прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; 3) прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах; 4) відсутність протоколу загальних зборів, підписаного головою і секретарем зборів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року по справі № 923/876/16 суд зазначає, що своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства. Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного, зокрема вирішити, чи може він довірити участь у таких зборах своєму представнику з огляду на конкретні питання, які виносяться на розгляд зборів, чи визнати доцільним узяти участь у зборах особисто.

Згідно ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

У відповідності до ч. 1 ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Законодавство розрізняє поняття виходу учасника з товариства у зв`язку з поданою ним заявою про вихід та відчуження учасником належної йому частки у статутному капіталі та пов`язаних з цією часткою корпоративних прав.

Як стверджує позивач - ОСОБА_1 , він звернувся до ТзОВ "Офісно-Торговий центр" із заявою про вихід із товариства, проте відчуживши належну йому частку, останній якраз і потребував виплати вартості частини майна товариства, пропорційного його частці у статутному капіталі.

Твердження третьої особи, що в порядку денному зборів було саме питання про вихід зі складу учасників (засновників) товариства та передачу його частки у статутному капіталі у розмірі 50% в еквіваленті 110000 грн. на користь ОСОБА_2 , тобто погодження такого відчуження, суперечить самому змісту протоколу : «на підставі укладеного між ними Договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі від 20.03.2013». Тобто зі змісту спірного рішення збори відбулися за наслідками вже укладеного Договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі від 20.03.2013, хоча мали йому передувати згідно п. 3.8.1 Статуту товариства.

Тому більш вірогідними є твердження позивача, що питання було сформульовано: "Про вихід учасника з товариства з обмеженою відповідальністю з виплатою його частки у статутному фонді товариства", за наслідками укладеного Договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі від 20.03.2013, ніж докази, надані на їх спростування.

Крім того, згідно п.7 п.5.2.1.2 Статуту прийом та виключення учасника з Товариства, при цьому учасник (його представник), якого приймають/виключають, участі в голосуванні не бере.

Натомість, згідно ч. 1 спірного рішення було виключено ОСОБА_1 зі складу учасників (засновників) Товариства та прийнято до складу учасників(засновників) ОСОБА_2 з розміром належної їй частки у статутному капіталі Товариства 50% в еквіваленті 110 000 грн. і у голосуванні брав участь ОСОБА_1 (як учасник), що прямо суперечить ч.7 п.5.2.1.2 Статуту.

Як стверджує позивач - ОСОБА_1 він не був присутній на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр" 20.03.2013 з переліком питань, що викладені в протоколі №1/13 від 20.03.2013, протокол не підписував, секретаря зборів не обирав, що свідчить про відсутність його волевиявлення та наявності необхідної кількості голосів для прийняття такого рішення.

Судом встановлено, що повідомлень про скликання загальних зборів від 20.03.2013 учасникам, не надсилалось та не вручалось. Даний факт відповідачем та третьою особою не спростовано.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивачу у відповідності до чинного законодавства було надіслано порядок денний щоб він міг за необхідності внести свої пропозиції щодо порядку денного, відповідачем не спростовано твердження позивача, що питання, про передачу частки позивача у статутному капіталі у розмірі 50% на користь ОСОБА_2 , на підставі укладеного договору купівлі-продажу (відступлення) частки, не було включено до порядку денного, а порядок денний загальних зборів було змінено в день їх проведення - 20 березня 2013 року у зв`язку з наявністю Договору купівлі-продажу частки, хоча як вбачається з самого протоколу зборів учасники товариства за зміну порядку не голосували.

На думку суду вказане є достатнім для висновку про те, що при проведенні загальних зборів учасників ТОВ "Офісно-Торговий центр" 20.03.2013 були допущені суттєві порушення вимог Закону України "Про господарські товариства" та положення Статуту цього товариства щодо належного та своєчасного повідомлення одного з двох учасників в особі ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення зборів, а також про порядок денний зборів 20.03.2013 з переліком питань, що викладені в протоколі №1/13 від 20.03.2013, відсутність ОСОБА_1 при проведенні спірних зборів, оскільки учасник, якого виключають, участі в голосуванні не бере). Такі порушення негативно впливають на корпоративні права учасника, порушують право позивача на виплату його частки у статутному капіталі товариства через її неотримання за наслідками виходу.

Крім того, дата договору купівлі-продажу частки 20 березням 2013 року, що є датою проведення спірних загальних зборів товариства, отже, договір, на підставі котрого скликались та проводились загальні збори, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перед проведенням таких спірних загальних зборів, є порушенням вимог ст. 61 ЗУ "Про господарські товариства" стосовно порядку та строків повідомлення учасників про загальні збори(не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів) та надання їм можливості ознайомлюватись з документами(не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів), що стосуються винесених на збори питань та ставить під сумнів реальність їх проведення.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом. Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Згідно п. 5.2.1.1 Статуту загальні збори учасників товариства вибирають голову зборів, директор не може бути головою зборів учасників.

Як встановлено зі змісту спірного протоколу № 1/13 від 20.03.2013 головою зборів був ОСОБА_3 - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр".

Беручи до уваги імперативні норми ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства» ОСОБА_3 , як директор товариства, не міг бути головою загальних зборів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України( далі- ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Суд критично оцінює поданий представником реєстр учасників загальних зборів товариства від 20.03.2013, оскільки позивач не заперечує присутність на зборах 20.03.2013, проте з іншим формулюванням питань, ніж викладені в протоколі №1/13 від 20.03.2013, чого з наданого реєстру не вбачається.

Згідно ч.2 ст. 89 ГПК України суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з`явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання.

Ухвалами Господарського суду Волинської області від 28.10.2020, 03.11.2020 викликалася для допиту свідок ОСОБА_2 , проте не з`явилася у судові засідання, про причини неявки не повідомила.

Оскільки свідок ОСОБА_2 без поважних причин не з`явився в судові засідання, суд керуючись ч.2 ст.89 ГПК України не бере до уваги її показання, як свідка, що викладені у заяві від 21.07.2020(а.с.91,92)

Заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності відхиляється судом, з огляду на таке.

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується.

Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України «Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони.

Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15 та від 21 жовтня 2020 року у справ № 509/3589/16-ц.

Верховний Суд України виклав подібну правову позицію й у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-3063цс16, вказавши, що суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони і треті особи.

Згідно із частиною першою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

При цьому, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Офісно-Торговий центр», з відповідною заявою до суду не зверталися, тому враховуючи відсутність заяви саме сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується.

В даному випадку відповідачем не спростовано доводів позивача, не подано належних та допустимих доказів того, що загальні збори проведені у відповідності до закону, а рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр", оформлене протоколом зборів учасників товариства № 1/13 від 20.03.2013 про вихід учасника товариства та відчуження його частки у статутному капіталі, приведення статуту товариства у відповідність чинному законодавству України та внесення змін до установчих документів товариства та їх державної реєстрації прийняте відповідно до норм чинного (на дату проведення зборів) законодавства та положень Статуту, суд прийшов до висновку про задоволення позову через відсутність доказів на підтвердження волевиявлення ОСОБА_1 з оскаржуваних питань порядку денного, недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, головування директора ОСОБА_5 на зазначених зборах в порушення Статуту і ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства», як наслідок недоведення самого факту проведення загальних зборів з зазначених у ньому питань та порушення права позивача на виплату його частки у статутному капіталі товариства через її неотримання за наслідками виходу.

Враховуючи приписи щодо розподілу судових витрат на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України на відповідача покладаються 2102 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісно-Торговий центр», оформлені протоколом зборів учасником товариства №1/13 від 20.03.2013, а саме: про вихід учасника товариства та відчуження його частки у статутному капіталі; приведення статуту товариства у відповідність чинному законодавству України; внесення змін до установчих документів товариства та їх державної реєстрації.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісно-Торговий центр" (Волинська область, м. Луцьк, вул. Василя Стуса, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_2 ) 2102 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено

14.12.2020

Суддя А. С. Вороняк