ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5868/18 (202/5001/16-ц (2/202/45/2019))

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Самуха Владислав Олександрович, адвокат.

від відповідача-1: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-2: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-3: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-4: Сустав Наталія Валеріївна, адвокат.

від відповідача-5: повноважний представник не з`явився.

від третьої особи-1: повноважний представник не з`явився.

від третьої особи -2: повноважний представник не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ЕЛІТ СЕРВІС", м.Дніпро

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м.Дніпро

відповідача-4: ОСОБА_2 , м. Дніпро

відповідача-5: Публічне акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

третя особа-1: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради

третя особа-2: ОСОБА_3 , м. Дніпро

про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування майна

ПРОЦЕДУРА

Позивач у серпні 2016 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до відповідачів Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс» (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» (відповідач-3), третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визнання недійсним прилюдних торгів.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2016 відкрито провадження у справі №202/5001/16-ц (провадження №2/202/2479/2016) та призначено судове засідання.

14.03.2017 представник позивача - адвокат Шпак В.І. через відділ канцелярії суду подав заяву про збільшення позивних вимог (том-2, арк.с. 29-30).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2017 прийнято заяву про збільшення позовних вимог та відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 1280 грн, 00 коп. до ухвалення судового рішення по справі.

07.04.2017 до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від відповідача-4: ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (том-2, арк.с. 50-56).

14.04.2017 до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від відповідача-5: ПАТ "ПриватБанкт" надійшли заперечення на позовну заяву (том-2, арк.с. 62-73).

У судовому засіданні 19.07.2017 Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та клопотання про витребування доказів (том-2, арк.с. 96-100).

25.09.2017 на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіної Н.М. витребувані судом документи (том-2, арк.с. 122-147).

У судовому засіданні 18.10.2017 відповідачем-5 подано письмові пояснення на уточнену позовну заяву (том-2, арк.с. 149-161), за змістом яких останній просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

27.11.2017 відповідачем-5 до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська подано додаткові письмові пояснення (том-2, арк.с. 173-179).

12.01.2018 на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від відповідача-1 надійшли заперечення на позовну заяву за вх. №540 (том-3, арк.с. 1-4), за змістом яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12.03.2018 на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від відповідача-4: ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (том-3, арк.с. 30-32), за змістом яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_4 призначеного на посаду судді строком на п`ять років, відповідно до Указу Президента України від 18 жовтня 2013 року №571/2013 «Про призначення судді» та у якого, станом на 19 жовтня 2018 року закінчилися повноваження судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 26 жовтня 2018 року прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (том-3, арк.с. 79).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.10.2018 суддею ОСОБА_5 прийнято до свого провадження справу №202/5001/16-ц (провадження №2/202/76/2018).

07.12.2018 на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (том-3, арк.с. 93-99), за змістом яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 31.01.2019 представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, а саме просив суд витребувати від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елісон" та від Головного управління державної міграції служби у Дніпропетровській області інформацію відносно того з якого часу ОСОБА_6 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 та коли був знятий з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 (том-3, арк.с. 147-148).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2019 клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

13.02.2019 на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від Головного управління державної міграції служби у Дніпропетровській області надійшла відповідь на запитувану судом інформацію (том-3, арк.с. 162).

14.08.2019 на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від відповідача-3 надійшло клопотання про закриття провадження у справі (том-3, арк.с. 228).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.11.2019 в задоволенні клопотання відповідача-3 про закриття провадження у справі відмовлено, ухвалено цивільну справу №202/5001/16-ц (провадження 2/202/45/2019) передати до господарського суду Дніпропетровського області для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ".

18.12.2019 до господарського суду Дніпропетровського області з Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшла цивільна справа №202/5001/16-ц (2/202/45/2019) за позовом ОСОБА_1 , м.Дніпропетровськ до відповідача 1: Ленінського Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ЕЛІТ СЕРВІС", м.Дніпропетровськ, відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпропетровськ, третьої особи: Служби у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визнання недійсними прилюдних торгів.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №202/5001/16-ц (провадження №2/202/45/2019) передано на розгляд судді Суховарову А.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2019 (суддя Суховаров А.В.) ухвалено справу №202/5001/16-ц (провадження №2/202/45/2019) передати господарському суду, в провадженні якого перебуває справа №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро для розгляду спору в межах справи №904/5868/18.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду №151 від 11.01.2020 на підставі пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №202/5001/16-ц (провадження №2/202/45/2019).

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.01.2020 справу № 202/5001/16-ц (провадження 2/202/45/2019) передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 справу №202/5001/16-ц (провадження №2/202/45/2019) за позовом ОСОБА_1 , м.Дніпро до відповідача 1: Новокодацького Відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області; відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ЕЛІТ СЕРВІС", м. Дніпро; відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро; відповідача-4: ОСОБА_2 , м. Дніпро; відповідача-5: Публічне акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК", м.Дніпро; третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування майна прийнято до свого провадження в межах справи №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, ). Клопотання Новокодацького відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за №4202 від 08.01.2020 (вх. №1362/20) задоволено. здійснено заміну відповідача-1 по справі №202/5001/16-ц (провадження №2/202/45/2019) Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на його правонаступника - Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (49128, м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 108; ).

10.02.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача-1 надійшли додаткові письмові пояснення (вх. № 6498/20), за змістом яких останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (том-4, арк.с. 68-73).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2020 розгляд справи відкладено на 05.03.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 розгляд справи відкладено на 19.03.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.20 судове засідання відкладено на 14.04.2020, у зв`язку із впровадженням карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

26.03.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача-4 надійшли письмові пояснення за вх. №15233/20 (том-4, арк.с. 116-122), та заява про застосування строків позовної давності (том-4, арк.с. 127-130)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2020 розгляд справи відкладено на 14.05.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2020 розгляд справи відкладено на 28.05.2020.

28.05.2020 до відділу канцелярії суду від представника позивача, надійшла уточнена позовна заява про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування майна (том-4, арк.с. 157-164).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020 розгляд справи відкладено на 25.06.2020.

01.06.2020 до відділу канцелярії суду від представника позивача, надійшло клопотання (вх. № 23528/20), за змістом якого позивач просить суд долучити до матеріалів справи копію паспорта ОСОБА_7 та залучити у якості співвідповідача у справі №904/5868/18 (202/5001/16-ц) (том-4, арк.с. 192-197).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020 зобов`язано Відділ обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) надіслати на поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_7 (відома суду адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

11.06.2020 до відділу канцелярії суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на уточнену позовну заяву (том-4, арк.с. 204-212), за змістом яких останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 інформовано учасників справи про те, що судове засідання по справі №904/5868/18 (202/5001/16-ц (2/202/45/2019)), призначене на 25.06.2020 не відбудеться та про відкладення судового засідання на 30.06.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 розгляд справи відкладено на 28.07.2020.

15.07.2020 до відділу канцелярії суду надійшов лист №6/5-515 від 13.07.2020 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за змістом якого вбачається, що громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 23.09.2016 (том-5, арк.с. 1).

28.07.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача-3 (ТОВ "Ключове рішення") надійшов відзив на позовну заяву (вх.№34147/20 від 28.07.20), в якому останній зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню (том-5, арк.с. 4-8).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 28.05.2020 (вх.№22951/20) прийнято до розгляду. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення у якості співвідповідача у справі 904/5868/18 (202/5001/16-ц) ОСОБА_8 відмовлено. Відкладено судове засідання на 11.08.2020. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.20 розгляд справи відкладено на 27.08.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2020.

09.09.2020 до відділу канцелярії суду від Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання (вх. №41763/20) за змістом якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд подальший розгляд справи здійснювати без участі повноваженого представника відповідача-1 (том-5, арк.с. 71-86).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 судове засідання відкладено на 13.10.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 судове засідання відкладено на 04.11.2020.

04.11.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача-4 та представника відповідача-4 надішли для долучення до матеріалів справи письмові дебати (том-5, арк.с. 141-151).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2020 судове засідання відкладено на 19.11.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 судове засідання відкладено на 03.12.2020.

03.12.2020 розглянуто справу по суті: встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

У судовому засіданні 03.12.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини без його проголошення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у останній редакції позовної заяви

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що на примусовому виконанні у Ленінському ВДВС Дніпропетровського МУЮ знаходився виконавчий лист №2-1984/11 від 27.07.2011, виданий Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» боргу 404 886,86 грн.

Постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 19.08.2011 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище рішення суду. Тією ж постановою накладено арешт на все майно, що належить Позивачу.

Державним виконавцем 27.02.2012 складений акт опису та арешту майна серії (ВП №28277757), згідно якого описано та арештовано майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

Постановою відповідача-1 від 26.07.2012 призначено експерта для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна.

Згідно звіту №02-09/12ОМ від 05.09.2012 про оцінку трикімнатної квартири загальною площею 75,9 кв.м., що належить ОСОБА_1 , розташованою за адресою: АДРЕСА_4 вартість об`єкту склала 458 296 грн.

З метою реалізації арештованого майна відповідачем-Ленінським ВДВС укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації заарештованого майна №04-038512 від 24.12.2012 з ТОВ «ТД ЕЛІТ СЕРВІС».

ТОВ «ТД ЕЛІТ СЕРВІС» листом від 27.12.2012 (отриманий Ленінським ВДВС 02.01.2013 згідно штампу з вхідним номером) вбачається, що прилюдні торги по реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_1 призначено на 11.01.2013 о 10:00. Додатком до вказаного листа було оголошення про розміщення інформації щодо реалізації арештованого майна.

З листа ТОВ «ТД ЕЛІТ СЕРВІС» №157 від 11.01.2013 (отриманий Ленінським ВДВС 14.01.2013 згідно штампу з вхідним номером) вбачається, що прилюдні торги по реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_1 не відбулися 11.01.2013 у зв`язку з відсутністю покупців. Запропоновано провести переоцінку вищевказаного майна.

18.01.2013 складено акт переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів майна боржника, яким арештоване майно було уцінено на 25%. Сума стартової ціни для проведення повторних публічних торгів складає 343 722,00 грн.

Відповідно до протоколу про проведення прилюдних торгів №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013, було визначено переможця торгів-ТОВ «Ключове рішення» з ціною продажу майна 343 900, 00 грн.

18.02.2013 складено акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П.

На думку Позивача істотні порушення норм Тимчасового положення при проведені торгів з реалізації нерухомого майна значно вплинули на результати проведення прилюдних торгів, оскільки зменшили можливість участі в торгах потенційних покупців, і як наслідок, реалізація арештованого майна відбулась по значно меншій ціні.

Позивач зазначає, що пунктом 3.11 Тимчасового положення №68/5 передбачено, що спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Однак, на підтвердження повідомлень боржника про проведення прилюдних торгів останнім не надано будь-яких документів. Адже, надано лише якісь копії листів де в копії, вказано прізвище боржника, однак будь-яких доказів направлення таких листів ТОВ «ТД ЕЛІТ-СЕРВІС» не надано, і фактично ніяких таких листів Позивачем чи його сином не отримувалося.

Позивач стверджує, що у зв`язку з тим, що Відповідачем-1 та Відповідачем-2 не дотримано порядок проведення прилюдних торгів, що призвело до прийняття незаконних рішень Відповідачем-1 та незаконного переходу права власності на спірну квартиру до Відповідача-3 ТОВ «Ключове рішення».

Також, Позивач вказує на той факт, що згідно довідок Головного правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елісон» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованими значаться ОСОБА_7 1979 р.н. (дружина Позивача) та ОСОБА_6 2004 р.н. За вказаний період ніде не виїздили та не знімалися з реєстрації.

З наданих документів та пояснень позивача, вбачається, що малолітній на той час ОСОБА_6 проживав у квартирі АДРЕСА_1 .

На думку Позивача Ленінський ВДВС (Новокодацький ВДВС) не мав права виставляти арештоване майно на прилюдні торги, оскільки зазначеним нерухомим майном мала право користування неповнолітня дитина, а попереднього дозволу органів опіки та піклування відповідачем отримано не було.

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі. Підчас спільного проживання за спільні кошти подружжя 10.11.2003 була придбана квартира на підставі договору купівлі-продажу ВАР№624063 реєстрі 4889, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Олійник С.В. За таких обставин, спірна квартира є спільним сумісним майном подружжя. А тому, вказана квартира не могла бути реалізована через борг Позивача, оскільки 1/2 квартири належить на праві спільної сумісної власності дружині ОСОБА_1 .

Крім того, Позивач вказує на те, що під час судового розгляду по даній справі було встановлено, що в подальшому спірна квартира була реалізована з боку ТОВ «Ключове рішення», а тому враховуючи викладене, належним способом захисту порушеного права Позивача повинно бути не тільки визнання торгів відносно його квартири недійсними, а й витребування належної ОСОБА_1 квартири у відповідності до статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до витягу з реєстру прав власників, право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу реєстр. №353 від 20.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М., а також з цього витягу вбачається, що 26.04.2016 року на вказану квартиру був укладений іпотечний договір №369 від 26.04.2016 року між ОСОБА_2 та ПА Т КБ«Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М.

Отже, в разі встановлення судом незаконності прилюдних торгів, які були проведені з очевидними та істотними порушеннями діючого законодавства, при незаконному зниженні вартості квартири на 25% без фактичного проведення торгів, квартира підлягає витребуванню від діючого власника - ОСОБА_2 .

При цьому, оскільки ОСОБА_2 уклала 26.04.2016 нотаріально посвідчений договір іпотеки із ПАТ КБ «Приватбанк» щодо застави (іпотеки) квартири, яка є предметом спору, то сама по собі позовна вимога про витребування майна від ОСОБА_2 не в повній мірі буде захищати права та законні інтереси Позивача по справі, оскільки договір іпотеки в такому разі не буде припинений.

В свою чергу, в разі підтвердження судом факту незаконності проведення торгів, та наявності підстав для витребування майна від ОСОБА_2 , вбачається, що у причинно-наслідковому зв`язку підлягає також визнанню недійсним і іпотечний договір, укладений 26.04.2016 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вищевказані обсавини і стали причиною звернення Позивач до суду з позовною заявою, я якій просить суд:

- визнати недійсним акт переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів майна боржника від 18.01,2013 року, визнати недійсними прилюдні торги, проведені 14 лютого 2013 р., визнати недійсним протокол №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 з реалізації трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , визнати недійсним акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. від 18.02.2013;

- витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) трикімнатну квартиру загальною площею 75,9 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_5 , яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 1, та визнати недійсним договір іпотеки від 26.04.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Позиція відповідача-1, викладена у відзиві та письмових поясненнях

Відповідач-1 вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач-1 зазначає, що проведеною у Новокодацькому відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перевіркою номенклатур справ встановлено, що 26.04.2013 до відділу надійшла заява Прокуратури Ленінського району м.Дніпропетровська від 23.04.2013 №29р щодо розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій державного виконавця та скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця від 26.02.2013. Відповідно до яких, Позивачем ОСОБА_1 відзначено, що на примусовому виконанні у відділ перебуває виконавчий лист №2-1984/11 виданий 27.07.2011 Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» боргу в загальному розмірі 404 886,86 грн. та 14.02.2013 відбулася реалізація майна. Вищевказане вказує, що Позивач на момент написання скарги, тобто 26.02.2013 знав про можливе порушення своїх прав.

Також, відповідно до наданої Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відповіді від 29.04.2013 вих. №17958/7 до відділу 28.01.2013 надійшла заява від боржника про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, того ж дня йому було надано таке право, про що свідчить відмітка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржник на самій справі, інших заяв або скарг від боржника станом на 15.03.2013 до відділу не надходило. Вищевказане свідчить, що Позивач під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто 28.01.2013 знав про можливе порушення своїх прав.

Відповідач-1 додатково вказує на те, що Позивачем пропущено строк для подання даного позову, адже станом на 28.01.2013 він знав про можливе порушення свого права та мав звернутися до суду з відповідним позовом в межах строків, встановлених чинним ЦК України, тоді як відповідно до ухвали Індустріального районного суду М.Дніпропетровська від 05.08.2017 по справі №202/5001/16-ц у липні 2016 року представник позивача звернувся до Індустріального районного суду М.Дніпропетровська з відповідним позовом.

На думку Відповідача-1 Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що права Позивача були порушені діями Відповідача, а тому вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позиція відповідача-4, викладена у відзиві та письмових поясненнях

Відповідач-4 вказує, що арештоване майно, спірна квартира, була реалізована на прилюдних торгах та переможцем торгів став Відповідач-3, що підтверджується Протоколом №04-0361/12-1-2Н-1 від 18.02.2013 проведення прилюдних торгів майна Відповідачем-2 та випискою з депозитного рахунку Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції; 074. Тобто спірна квартира була реалізована через прилюдні торги, новим: власником спірної квартири став Відповідач-3, а кошти за реалізоване арештоване майно пішли на погашення заборгованості Позивача перед Відповідачем-5 та на виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2011.

20.04.2016 між Відповідачем-4 та Відповідачем-3 укладено Договір купівлі-продажу спірної квартири (том-2 аркуш 123). 26.04.2016 між Відповідачем-4 та Відповідачем-5 було укладено Договір іпотеки, предметом Договору іпотеки стала спірна квартира (том-2 аркуш 134). Таким чином новим власником спірної квартири починаючи з 20.04.2016 та станом на сьогодні є ОСОБА_2 , Відповідач-4.

Щодо описки в оголошенні Відпоаідач-4 повідомляє наступне. Одним із аргументів Позивача для визнання недійсним прилюдних торгів є описка в даті проведення торгів, що міститься в Повідомленні про проведення торгів (том-1 арк.с. 182), а саме вказана дата проведення торгів - 11.03.2013 замість 11.01.2013.

На думку Відповідача-4 у Позивача відсутнє порушення права як учасника оскаржуваних прилюдних торгів, оскільки Порядком реалізації арештованого майна передбачено, що для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора. В Повідомленні про проведення торгів (том-1 арк.с. 182), в тому в якому є описка щодо дати проведення торгів, вказано строк оплати гарантійного внеску - до 08.01.2013. Але, в зазначений період жодна особа не вносила гарантійного внеску, що свідчить про відсутність осіб, права яких могли б бути порушені у зв`язку з опискою в Акті.

Стосовно посилання Позивача на порушення прав дитини Відповіач-4 зазначає про те, що Позивач придбав спірну квартиру за кредитні кошти. В забезпечення основного зобов`язання кредитного договору Позивач уклав Договір застави нерухомого майна №N0717, відповідно до якого спірна квартира передана банку в заставу (том-1 аркуш 80 та 239). Під час оформлення Договору застави в спірній квартирі ніхто не був зареєстрований, це вбачається з наданих Позивачем документів Відповідачу-5, що підтверджується наданими письмовими поясненнями Відповідача-5 (том-2 аркуш 61), копіями паспортів Позивача та ОСОБА_8 , що є дружиною (том-1 аркуш 242-243). Крім того, відповідно до пункту 12.8. зазначеного Договору застави: «Заставодавець зобов`язується не подавати до відповідних державних установ документи з метою прописки (реєстрації) за місцем знаходження майна, будь яких фізичних осіб, у тому числі членів сім`ї Заставодавця». Тобто, Позивач був обізнаний про те, що реєструвати дитину в квартирі, за яку він не сплачував кредит (що встановлено Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-1984/11) - не можна.

Щодо витребування майна в порядку статті 388 ЦК України Відповідач-4 посилається на норми частини 2 статті 388 ЦК України, згідно з якою заборонено витребувати від добросовісного набувача майно, що було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень, регулює існуючі між сторонами спору речово-правові відносини, спрямована на унеможливлений витребування свого відчуженого на торгах майна боржником, і не перешкоджає застосуванню наслідків недійсності договору-реституції до сторін договору, якою позивач не є.

Позиція Відповідача-4, викладена у заяві про застосування строків позовної давності

Відповідачем-4 зазначено, що Протоколом №04-0361/12-1-2Н-1 від 18.02.2013 проведення прилюдних торгів майна була проведена реалізація майна. Позивач звернувся з позовом до суду 05.08.2016 (відповідно до штампу суду на позовній заяві), тобто через три з полониною роки від реалізації майна. При цьому строк позовної давності для визнання прилюдних торгів недійсними є спеціальна позовна давність, відповідно до статтею 48 Закону України «Про іпотеку», а саме три місяці.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, Позивач знав про можливе порушення своїх прав, так як 28.01.2013 Позивач знайомився з матеріалами виконавчого провадження (том-1 аркуш-180) та подавав скаргу па дії державного виконавця від 26.02.2013 (том-1 аркуш-187), тобто вже після реалізації майна. До вимог про оскарження прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна застосовується спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель, Іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Отже, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Позиція відповідача-1, викладена у відзиві на уточнену позовну заяву

Проведеною у відділі перевіркою номенклатур справ встановлено, що 26.04.2013 до відділу надійшла заява Прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська від 23.04.2013 №29р щодо розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій державного виконавця та скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця від 26.02.2013. Відповідно до яких, Позивачем ОСОБА_1 відзначено, що на примусовому виконанні у відділ перебуває виконавчий лист №2-1984/11 виданий 27.07.2011 Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» боргу в загальному розмірі 404 886,86 грн. та 14.02.2013 відбулася реалізація майна. Вищевказане вказує, що Позивач на момент написання скарги, тобто 26.02.2013, знав про можливе порушення своїх прав. Також, відповідно до наданої Ленінським відділом державної, виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відповіді від 29.04.2013 вих. №17958/7 до відділу 28.01.2013 надійшла заява від боржника про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, того ж дня йому було надано таке право, про що свідчить відмітка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржник на самій справі, інших заяв або скарг від боржника станом на 15.03.2013 до відділу не надходило. Вищевказане свідчить, що Позивач під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто 28.01.2013, знав про можливе порушення своїх прав. Відповідач-1 зазначає, що при розгляді справ щодо визнання недійсними проведення електронних торгів необхідною умовою є, по-перше, порушення процедури проведення таких торгів, а, по-друге, наявність порушених прав і законних інтересів особи при проведенні електронних торгів. Однак, в поданій позовній заяві Позивач не вказав, які порушення вплинули на результати торгів, не надав доказів на підтвердження того, що права Позивача були порушені діями Відповідача, тобто Позивач не довів позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком.

Позиція відповідача-3, викладена у відзиві на уточнену позовну заяву

Позивач посилається на те, що в Повідомленні про проведення торгів є описка в даті проведення торгів, що міститься (том 1 аркуш 182), а саме вказана дата проведення торгів - 11.03.2013 замість 11.01.2013.

Порядком реалізації арештованого майна передбачено, що для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора. В Повідомленні про проведення торгів (том 1 аркуш 182), в тому в якому є описка щодо дати проведення торгів, вказано строк оплати гарантійного внеску - до 08.01.2013. В зазначений період жодна особа не вносила гарантійного внеску. А це означає відсутність осіб, права яких могли б бути порушені у зв`язку з опискою в Акті. Таким чином, посилання Позивача на вірогідність порушення прав учасників торгів, якщо б такі учасники були - має характер припущення. Виходячи з того, що торги не відбулися в зв`язку відсутністю зареєстрованих покупців (що вбачається з Акту переоцінки нереалізованого майна від 15 січня 2013 (том-1 аркуш 179) - очевидно, що описка у витязі, явно не вплинула на результат публічних торгів, так як в призначений строк - до 08.01.2013 бажаючих зареєструватись не було. Отже, торги не відбулися дійсно з причин, вказаних в акті виконавця - відсутність зареєстрованих осіб. І цей факт ніяким чином не порушує права Позивача.

Описка в даті проведення торгів, могла порушити права тільки учасників торгів, про Позивач не є учасником прилюдних торгів, так як не здійснював авансового внеску за участь у прилюдних торгах, а тому, вважаю, що у Позивача відсутнє порушення права як учасника оскаржуваних прилюдних торгів.

Щодо витребування майна в порядку ст. 388 ЦК України, то згідно частини 2 статті 388 Цивільного Кодексу України заборонено витребувати від добросовісного набувача майно, що було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень, регулює існуючі між сторонами спору речово-правові відносини, спрямована на унеможливлення витребування свого відчуженого на торгах майна боржником, і не перешкоджає застосуванню наслідків недійсності договору-реституції до сторін договору, якою позивач не є. Іншими учасниками процесу такі вимоги не заявлялись.

Позиція відповідача-5, викладена у запереченнях на позовну заяву

Між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 листопада 2003 року укладено кредитний договір № ОМК.0О062310717. В забезпечення основного зобов`язання, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» 09.12.2003 було укладено договір застави №DNR0G062310717, відповідно до умов якого квартира, що належала на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 передано Банку у заклад. Відповідно до документів, що були нами надані раніше, умов кредитного договору, ОСОБА_8 (дружина Позивача) надала свою згоду на те, щоб квартиру за адресою: АДРЕСА_5 передати у заклад (копія згоди додана). Під час укладання договору, Позивачем надано документи, з яких вбачалось, що в спірній квартирі на момент укладення договору застави не були зареєстровані ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_8 . Відповідно до договору застави №DNR0G062310717 Заставодержателем с ПАТ КБ «ПриватБанк». Жодного дозволу зі сторони Банку на реєстрацію ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до суду не надано. Таким чином, Відповідач-5 вважає реєстрацію малолітньої особи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 взагалі незаконною.

Відповідно до чинного законодавства та до пункту 10.6.1. Договору застави нерухомого майна №DNR0G062310717 від 09.12.2003 з метою задоволення своїх вимог, Заставодержатель має право звертати стягнення на Майно у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь зобов`язання, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. В результаті неналежного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором утворилася заборгованість, що спонукало Банк звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2011 пвозовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» по цивільній справі № 2-1984/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 404 886,86 грн. задоволено частково. Під час здійснення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа №2-1984/11 від 27.07.2016 було арештовано та описано спірну квартиру та в результаті реалізовано її на прилюдних торгах.

Позивач не оскаржував результати оцінки майна, що дає право стверджувати про його згоду з такою оцінкою. Зі змісту протоколу № 04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 вбачається, що він складений відповідно до норм чинного законодавства. Зазначені всі необхідні реквізити, підписано протокол особою, яку визначено переможцем за результатами проведених прилюдних торгів. Отже, підстави на визнання протоколу № 04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 недійсним відсутні.

Відповідач-5 наголошує, що відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 була продана на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження на законних підставах. Отже, ТОВ «Ключове рішення» є добросовістним набувачем на законних підставах, а майно не може бути витребувано.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Позиція третьої особи-1

Третя особа-1 не скористалась своїм процесуальним правом на подання письмових пояснень по суті спору.

Позиція третьої особи-2

Третя особа-2 не скористалась своїм процесуальним правом на подання письмових пояснень по суті спору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

10.11.2003 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 17200,00 дол. США на купівлю квартири зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (том-1, арк.с. 244-245), відповідно до Анкети на оформлення кредитних коштів (том-1, арк.с. 241).

10.11.2003 ОСОБА_1 за кредитні кошти придбано нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу (том-1, арк.с. 233).

В забезпечення основного зобов`язання кредитного договору Позивач уклав Договір застави нерухомого майна №N0717, відповідно до якого спірна квартира передана банку в заставу (том-1 арк.с. 80-81, та 239).

Також, 28.09.2005 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 Кредитний укладено кредитний договір №DNHDAE00002029 про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 59950,00 дол. США на купівлю автомобіля, шляхом надання готівки через касу та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (підтверджується рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-1984/11).

27.07.2011 Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-1984/11 стягнуто з ОСОБА_1 (Позивач) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (Відповідача-5) борг за в розмірі 404886,86 грн. за неналежне виконання зобов`язань Позивачем за кредитним договором.

На виконання рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-1984/11 видано виконавчий наказ (том-1, арк.с. 78).

19.08.2011 Ленінським ВДВС Дніпропетровського міського округу міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження за №28277757, відповідно до Виконавчого листа виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська №2-1984/11 на примусове виконання рішення суду від 27.07.2011 про стягнення заборгованості (том -1 аркуш 76).

В ході проведення виконавчих дій 12.02.2012 заступником начальника складено акт опису й арешту майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 (том-1, арк.с. 83-84).

Заступником начальника 26.07.2012 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_10 для участі у виконавчому провадженні (том-1, арк.с. 90).

Суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання надано звіт щодо вартості арештованого майна боржника, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка склала 458 296, 00 грн. (том-1, 107-126).

26.07.2012 подана заявка на реалізацію арештованого майна боржника Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належала ОСОБА_1 до ГУЮ в Дніпропетровській області (том-1, арк.с. 173).

Відповідно до договору № 04-0385/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 24.12.2012 укладений між Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ та ТОВ ТД «Еліт Сервіс», вищевказане арештоване майно боржника передано на реалізацію останньому (том-1, арк.с. 179).

Згідно повідомлення ТОВ ТД «Еліт Сервіс» прилюдні торги по реалізації арештованого майна боржника призначені на 11.01.2013 (том-1, арк.с. 182).

11.01.2013 Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ отримано повідомлення від ТОВ ТД «Еліт Сервіс» про те, що прилюдні торги не відбулися у зв`язку із відсутністю зареєстрованих покупців (том-1, арк.с. 184).

11.01.2013 за вих. №33/7 старшим державним виконавцем направлено повідомлення сторонам по виконавчому провадженню та торгівельній організації про те, що 18.01.2013 року в приміщенні Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ буде здійснена переоцінка не реалізованого з прилюдних торгів майна боржника (арк.с. 178).

Старшим державним виконавцем 18.01.2013 складений акт переоцінки не реалізованого з прилюдних торгів майна боржника, та відповідно майно боржника було уцінено державним виконавцем на 25 % та склала 343 722,00 грн. (том-1, арк.с. 179).

28.01.13 ОСОБА_1 звернувся до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (том-1, арк.с. 180).

Позивач - ОСОБА_1 28.01.2013 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відмітка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржника, на самій заяви (том-1, арк.с. 180).

Отже, з 28.01.2013 Позивач - ОСОБА_1 був обізнаний про здійснення переоцінки та уцінення державним виконавцем арештованого майна на 25%, що склала 343 722,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах відбулася 14.02.2016, під час проведення повторного аукціону (прилюдних торгів).

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження вбачається, що арештоване майно, спірна квартира, була реалізована на прилюдних торгах та переможцем торгів стало ТОВ «Ключове рішення» (Відповідач-3), що підтверджується Протоколом №04-0361/12-1-2Н-1 від 14.02.2013 з ціною продажу майна 343900, 00 грн. (том-1, арк.с. 201-202).

18.02.2013 складено акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. (том-1, арк.с. 199).

18.02.2013 складено Акт №04-0385/12 приймання - передачі наданих послуг по реалізації арештованого державним виконавцями (том-1, арк.с. 203-204).

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 17.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Каримовою Н.С. власником на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, переможцем публічних торгів визнано ТОВ «Ключове рішення» (том-2, арк.с. 126).

В подальшому 20.04.2016 між ТОВ «Ключове рішення» (відповідач-3) та ОСОБА_2 (відповідач-4) укладено Договір купівлі-продажу, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 (том-2, арк.с. 124).

Із витягу з реєстру прав власників, право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу реєстр. №353 від 20.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. (том-2, арк.с. 131-133).

26.04.2016 на вказану квартиру був укладений іпотечний договір №369 від 26.04.2016 між ОСОБА_2 (Відповідач-4) та ПАТ КБ «Приватбанк» (Відповідач-5), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. (том-2, арк.с. 134-136).

Станом на день прийняття рішення право власності на спірне нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_2 (Відповідач-4).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення визначено Законом України "Про виконавче провадження" та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі-Тимчасове положення №68/5).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим порядком.

У постанові Верховного Суду України від 07.12.2020 у справі №629/5908/18 викладено правовий висновок, що для застосування наслідків недотримання установлених частинами 1-3 та частинами 5,6 статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу), при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити по-перше, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, а по-друге, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, а саме, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Отже, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визнаних саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Частиною 3 статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону яка діяла на момент проведення прилюдних торгів - далі-Закон).

Частиною 1 статтею 58 Закону, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"

Заступником начальника 26.07.2012 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_10 для участі у виконавчому провадженні (том-1, арк.с. 90).

Суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання надано звіт щодо вартості арештованого майна боржника, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка склала 458 296, 00 грн. (том-1, 107-126).

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 оскаржував результати оцінки майна.

Частиною 5 статті 58 Закону встановлено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, термін від підготовчих дій на проведення реалізації арештованого майна 05.09.2012 та до підписання протоколу про результати торгів 14.02.2013 становить менше шести місяців.

Частиною п`ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, абзацом третім підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна.

Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

Виходячи з того, що торги не відбулися в зв`язку відсутністю зареєстрованих покупців, старшим державним виконавцем 18.01.2013 складений акт переоцінки не реалізованого з прилюдних торгів майна боржника, та відповідно до якого майно боржника було уцінено державним виконавцем на 25 % та склала 343 722,00 грн. (том-1, арк.с. 179).

Частинами 2-4 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін оскаржити результати оцінки майна.

Як свідчить з матеріалів виконавчого провадження 28.01.2013 ОСОБА_1 звернувся до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (том-1, арк.с. 180).

28.01.2013 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відмітка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржника, на самій заяви (том-1, арк.с. 180).

Отже, з 28.01.2013 Позивач - ОСОБА_1 був обізнаний про здійснення переоцінки та уцінення державним виконавцем арештованого майна на 25%, що склала 343 722,00 грн. та міг скористався своїм правом на оскарження результати оцінки майна до передачі майна на реалізацію.

Але, як свідчить з матеріалів справи, ОСОБА_1 (Позивач) не оскаржував результати оцінки майна.

Відповідно до пункту 3.5 Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, подає оголошення про проведення прилюдних торгів не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів не пізніше семи днів з моменту переоцінки мана.

Відповідно до пунктів 4.14 - 4.16 Тимчасового положення, однією з підстав визнання прилюдних торгів недійсним є порушення вимог ведення та оформлення протоколу, оскільки в ньому фіксується хід проведення торгів, а його належне оформлення виступає умовою переходу права власності на арештоване майно.

Суд зазначає, що зі змісту протоколу №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 вбачається, що він складений відповідно до норм чинного законодавства. Зазначені всі необхідні реквізити, підписано протокол особою, яку визначено переможцем за результатами проведених прилюдних торгів. Отже, підстави на визнання протоколу №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 недійсним відсутні.

Пунктом 6.1 Тимчасового положення встановлено, що після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

18.02.2013 складено акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. (том-1, арк.с. 199).

Таким чином, з наданих до суду доказів, та викладених обставин вбачається, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах відбулася 14.02.2016, під час проведення повторного аукціону (прилюдних торгів). Переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого майна стало ТОВ «Ключове рішення» (Відповідач-3). Отже, на законних підставах Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» стало новим власником нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Щодо описки в оголошенні суд зазначає наступне.

Позивач посилається на те, що в Повідомленні про проведення торгів є описка в даті проведення торгів, що міститься (том-1 арк.с. 182), а саме вказана дата проведення торгів - 11.03.2013 замість 11.01.2013.

Порядком реалізації арештованого майна передбачено, що для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора.

В Повідомленні про проведення торгів (том-1 арк.с. 182), в тому в якому є описка щодо дати проведення торгів, вказано строк оплати гарантійного внеску - до 08.01.2013. Але, у визначений в оголошенні період жодна особа не вносила гарантійного внеску (доказів до суду не подано).

Отже, відсутністю зареєстрованих покупців вказує на відсутність осіб, права яких могли б бути порушені у зв`язку з опискою в Акті.

Таким чином, посилання Позивача на вірогідність порушення прав учасників торгів, якщо б такі учасники є необґрунтованими.

Виходячи з того, що торги не відбулися в зв`язку відсутністю зареєстрованих покупців (що вбачається з Акту переоцінки нереалізованого майна від 18.01.2013 (том-1 арк.с.179) очевидно, що описка у витязі, явно не вплинула на результат публічних торгів, так як в призначений строк - до 08.01.2013 бажаючих зареєструватись не було. Отже, торги не відбулися дійсно з причин, вказаних в акті виконавця - відсутність зареєстрованих осіб. І цей факт ніяким чином не порушує права Позивача.

Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, передбачено, що установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення суди повинні перевірити, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача , який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Постанова Верховного суду України від 13.02.2019 року по справі №319/682/16-ц, в якій позивач звернувся до суду про визнання прилюдних торгів недійсними у зв`язку з порушенням проведення самих торгів. При цьому Верховний суд зазначив, що порушення права Позивача ґрунтується лише на припущенні, так як сам Позивач не приймав участі в прилюдних торгав, а тому і не було порушення у Позивача права як учасника прилюдних торгів.

Описка в даті проведення торгів, могла порушити права тільки учасників торгів, про Позивач не є учасником прилюдних торгів, так як не здійснював авансового внеску за участь у прилюдних торгах, а тому, у Позивача відсутнє порушення права як учасника оскаржуваних прилюдних торгів.

Стосовно посилань Позивача - ОСОБА_1 на порушення прав дитини слід зазначити наступне.

Позивач у позовній заяві (уточненій) вказує на той факт, що його малолітній син ОСОБА_6 на той час був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1 на підтвердження надає довідку Головного управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елісон".

Позивач зазначає, що на момент опису й арешту майна, передачі його на реалізацію, державний виконавець повинен був встановити не тільки кому належить зазначене майно, а й те, чи мають право ним користуватись неповнолітні діти. Однак, ним не встановлювалось, чи користуються неповнолітні діти арештованим майном, чи ні, а тому і не звертався до органів опіки та піклування за отриманням згоди.

Таким чином, Новокодацький ВДВС (Ленінський ВДВС) не мав права виставляти арештоване майно на прилюдні торги, оскільки зазначеним нерухомим майном мала право користування неповнолітня дитина, а попереднього дозволу органів опіки та піклування відповідачем отримано не було.

Як встановлено судом, Позивач придбав спірну квартиру за кредитні кошти. В забезпечення основного зобов`язання кредитного договору Позивач уклав Договір застави нерухомого майна, відповідно до якого спірна квартира передана банку в заставу.

Під час оформлення Договору застави в спірній квартирі ані Позивач ані дружина з малолітнім сином не були зареєстровані. За даними паспортів була заповнена Анкета-заявка (том-1 арк.с. 241), відповідно до якої місцем реєстрації зазначено: Позивач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_6 ; Дружина Позивача зареєстровано в квартирі АДРЕСА_7 .

Тобто, неповнолітній син Позивача на час укладення договору застави не користувався цією квартирою. Крім того, суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів що до дій виконавчої служби з приводу незаконного виселення або зняття з реєстрації позивача та членів його сім`ї.

Відповідно до пункту 12.8. зазначеного Договору застави: «Заставодавець зобов`язується не подавати до відповідних державних установ документи з метою прописки (реєстрації) за місцем знаходження майна, будь яких фізичних осіб, у тому числі членів сім`ї Заставодавця».

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елісон" № 7 від 16.02.2019 (том-4, арк.с. 180) неповнолітнього сина ОСОБА_6 зареєстровано у цій квартирі 11.05.2006, тобто після укладення договору застави.

Таким чином, малолітній син ОСОБА_6 не мав і не має права власності на спірну квартиру. Він лише набув права користування житлом, - зазначеною квартирою, як член сім`ї власника відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», та зберігає це право протягом часу перебування квартири в заставі.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання недійсним акту переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів майна боржника від 18.01.2013 та визнання недійсними прилюдних торгів, проведених 14 лютого 2013, визнання недійсним протоколу №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 з реалізації трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. від 18.02.2013 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про витребування у ОСОБА_2 (відповідач-4) на користь ОСОБА_1 (позивач) трикімнатної квартири загальною площею 75,9 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_5 , яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 1, та визнання недійсним договору іпотеки від 26.04.2016, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» слід зазначити наступне.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 в даній частині є визнання недійсним договору іпотеки від 26.04.2016, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» та витребування у ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири загальною площею 75,9 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_5 .

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Правовою підставою для передачі розгляду даної справи в порядку господарського судочинства в межах справи №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в ухвалі суду від 12.11.2019 послався на норми статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Разом із тим, концентрація усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, інших спорів за участю боржника, перелік яких міститься в частині 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства в межах провадження у справі про банкрутство передбачена законодавцем для забезпечення належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів боржника і його кредиторів.

Таким чином, законодавець визначив два критерії, якими суди повинні керуватися при визначенні порядку розгляду таких справ: майновий критерій, тобто спір має бути з приводу майна боржника, та суб`єктний критерій, тобто боржник має бути стороною у цих спорах.

Суд звертає увагу на те, що положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Суд дійшов висновку, що в даній частині позовних вимог відсутній майновий критерій, тобто спір не стосується майна боржника/відповідача-3 (ТОВ "Ключове рішення"), оскільки власником спірного майна є ОСОБА_2 , а також відсутній суб`єктний критерій, тобто боржник/відповідач-3 (ТОВ "Ключове рішення") не є стороною у цьому спорі, а тому виключає можливість залучення спірного майна до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

За наведених умов, у господарського суду відсутні правові підстави для розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про витребування у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) трикімнатну квартиру загальною площею 75,9 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_5 , яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 1, та визнання недійсним договору іпотеки від 26.04.2016, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» в межах провадження у справі №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення".

В зв`язку з чим, провадження у справі №904/5868/18(202/5001/16-ц(2/202/45/2019) в частині позовних вимог до відповідача-4 ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд, також вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 (Позивачу), що спір відноситься до юрисдикції цивільного суду.

Стосовно заяв про застосування строків позовної давності, господарський суд зазначає наступне.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідачами подано заяви про застосування строків позовної давності.

Враховуючи те, що позовна заява є необґрунтованою по суті, то заява про застосування строку позовної давності не підлягає розгляду та застосуванню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача;

Тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРИШІВ:

В задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним акт переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів майна боржника від 18.01.2013, визнання недійсними прилюдні торги, проведені 14 лютого 2013, визнання недійсним протокол №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 з реалізації трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , визнання недійсним акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. від 18.02.2013 - відмовити.

Провадження в частині позовних вимог щодо витребування у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Яковлєва Юрія Євгеновича (РНОКПП НОМЕР_3 ) трикімнатної квартири загальною площею 75,9 кв. м., розташованої за адресою АДРЕСА_5 , яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 1, та визнання недійсним договір іпотеки від 26.04.2016, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» - закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 11.12.2020.

Суддя Ю.Ю. Первушин