ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3440/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

в межах підготовчого провадження, розглянувши клопотання Приватного підприємства "Інвіт" (вх. № 28828 від 09 грудня 2020 року) про витребування документів у справі

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Холодногірський-72", місто Харків,

до Приватного підприємства "Інвіт", місто Харків,

про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справа № 922/3440/20. Стадія розгляду підготовче провадження.

09 грудня 2020 року відповідач скерував на адресу суду клопотання (вх. № 28828) в якому прохає суд витребувати у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Холодногірський-72" текстовий документ договору оренди на 2018 і 2019 роки, який повинен бути представлений керівником ОСББ для відповідача для узгодження, згідно пунктів 3.3., 4.2. договора оренди № 01/01-18 від 30 грудня 2017 року.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Даний принцип також знайшов своє відображення у статті 13 ГПК України, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, за змістом частини 3 статті 80 ГПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Відповідно, таке клопотання, в порядку статті 81 Кодексу, повинно бути подано одночасно з відзивом, строк на подання якого становить п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у даній справі (строк визначений в резолютивній частині ухвали суду від 09 листопада 2020 року).

Крім зазначеного, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на норми частини 4 статті 80 Кодексу, до якої, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України). Дані процесуальні вимоги визначені і в пункті 6 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України. Тобто статтею 80 ГПК України внормовано декілька випадків, які регулюють механізм неможливості подання відповідачем доказів разом із поданням відзиву.

Відповідачем застосовано механізм через витребування доказів в порядку статті 81 ГПК України.

З огляду на зазначені норми процесуального права, які регламентують механізм звернення відповідача, в порядку статті 81 ГПК України, суд констатує, що останній подав клопотання про витребування доказів з пропуском встановленого ГПК України строку. Так, як свідчать матеріали справи, відповідач скерував до суду відзив 02 грудня 2020 року (дата зазначена на першому аркуші заяви по суті справи, відповідно до відтиску штампу господарського суду Харківської області), строк на подання якого був до 04 грудня 2020 року, вказане ж клопотання заявлене 09 грудня 2020 року. При цьому, суд звертає увагу відповідача про те, що суд не збирає докази замість сторони, а лише допомагає стороні в отриманні цих доказів у разі, якщо будуть дотриманні вимоги статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу. Дані вимоги є імперативними та націлені на надання суду інформації про відсутність можливості у учасника справи отримати певний доказ, що в свою чергу забезпечує дотримання принципу диспозитивності (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних відсилок на те, що відповідачем до подання відзиву (02 грудня 2020 року) здійснював активні дії, покликані на отримання текстового документу договору оренди на 2018 і 2019 роки, який повинен бути представлений керівником ОСББ для узгодження, згідно пунктів 3.3., 4.2. договору оренди № 01/01-18 від 30 грудня 2017 року.

Крім того, відповідачем в порушення вимог, визначених в статті 81 Господарського процесуального кодексу України, не зазначено обставин, які може підтвердити витребуваний доказ (чи аргументи, які він може спростувати). Тобто, заявлення лише вимоги про витребування (як-то здійснив відповідач), не може вважатись належною процесуальною дією, яка зумовить застосування механізму охопленого статтею 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки для здійснення судом дії, покликаної на витребування доказів, учаснику справи необхідно дотриматись відповідного алгоритму на формування заяви, а саме у клопотанні повинні бути зазначені вимоги, які містить частина 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненнями нею процесуальних дій.

Відповідач належними та допустимими доказами не обґрунтував неможливість подання клопотання, в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у встановлений строк (разом із відзивом) з причин, що не залежали від нього. Такі причини судом також не встановлені.

Слід зауважити, що встановлення законодавцем часових обмежень на подання доказів спрямоване на неприпустимість зловживання учасниками справи своїми правами, коли через наявність права на подання доказів відповідний учасник буде відтерміновувати винесення судом рішення по суті справи через необхідність дослідження додатково поданих таким учасником доказів.

Суд зазначає, що відповідач, звертаючись з клопотаннями про витребування доказів, не зазначає об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасно вчинити певні процесуальні дії (подати клопотання про витребування доказів), а в силу принципу диспозитивності на особу, що не подала своєчасно відповідні докази, покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності.

Таким чином, дослідивши подані матеріали, суд визнав клопотання відповідача таким, що подані з пропуском встановленого строку без обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк, а також без дотримання обов"язкових вимог, які визначені у частині 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу УКраїни, а відтак, залишає його без задоволення.

Керуючись статтями 42, 80, 81, 118, 177, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання Приватного підприємства "Інвіт" (вх. № 28828 від 09 грудня 2020 року) про витребування документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу складено 10 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко