ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа№ 911/235/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 30.11.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС"

на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020, повний текст якого складено 17.06.2020

у справі №911/235/19 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС"

2. Державного реєстратора філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасія Володимирівна

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним статуту та скасування реєстраційних дій,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" (надалі - відповідач-1), державного реєстратора філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасія Володимирівна (надалі - відповідач-2) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 (надалі - третя особа) про:

- визнання недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" від 13.12.2018, оформлені протоколом від 13.12.2018 №13-12/18;

- визнання недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" від 14.12.2018, оформлені протоколом від 14.12.2018 №14-12/18.

- визнання недійсним Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС", затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" від 13.12.2018, оформленими протоколом від 13.12.2018 № 13-12/18.

- скасувати реєстраційну дію №9022051 від 13.12.2018 державного реєстратора Філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасії Володимирівни про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" щодо зміни органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників.

- скасувати реєстраційну дію № 0022051 від 14.12.2018 державного реєстратора Філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасії Володимирівни про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" щодо зміни місцезнаходження, зміни керівника юридичної особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач - ОСОБА_1 посилався на порушення його корпоративних прав в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс", як учасника, що володіє 50% статутного капіталу відповідача-1, щодо участі та управління справами товариства та безпідставне виключення зі складу учасників Товариства.

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав статті 116 ЦК України, статті 10, 29, 32 Закону України «Про господарські товариства».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області №911/235/19 від 01.06.2020 позов задоволено повністю. Судове рішення мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із прийнятим рішенням, 03.07.2020 ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 в частині розподілу судових вират і ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" судовий збір у розмірі 9 621,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач-1 посилається на те, що позивач був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів, що підтверджується належними доказами; порушення позивачем обов`язків учасника товариства, яке полягає в систематичному нез`явленні позивача на загальні збори; позивач своїми діями перешкоджав досягненню цілей товариства, зокрема внесення позивачем в 2016 році частки до статутного капіталу в сумі 750 000,00 грн мало фіктивний характер внаслідок махінацій з коштами самого Товариства; ТОВ «Плато плюс» є потерпілим в рамках кримінальнх проваджень №0001017 від 23.02.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.І ст,190, ч.3 ст.365, ч.І ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, підозрюваний - ОСОБА_1 ; 0000016 від 06.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, КК України, підозрюваний - ОСОБА_1 .

Серед інших доводів апеляційного оскарження скаржник вказав, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, оскільки судове рішення ухвалено за відсутності представника відповідача, якого не було належним чином повідомлено про розгляд справи, призначений на 01.06.2020, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 (у визначеному складі колегії суддів) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 залишено без руху.

Крім того, не погодившись із прийнятим рішенням, 03.07.2020 ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 в частині розподілу судових витрат і ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" судовий збір у розмірі 9 621,00 грн.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.08.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 (у даному складі колегії суддів) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 залишено без руху.

07.09.2020, через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду від скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору та подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020, у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/235/19.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 26.10.2020 на 14:00 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 21.10.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 21.10.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ "ПЛАТО ПЛЮС" на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 на 09.11.2020 о 13 год. 40 хв. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

02.11.2020 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про відвід суддів Корсака В.А. - головуючий суддя, судді - Євсікова О.О. від розгляду справи.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4231/20 від 04.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка входить до складу колегії суддів, на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/235/19.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2020, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Ходаківська І.П., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Ходаківська І.П., Євсіков О.О. Розгляд справи ухвалено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 09.11.2020 о 13:40 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 заяву представника ОСОБА_1 від 29.10.2020 у справі №911/235/19 про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, судді - Євсікова О.О. від розгляду справи визнано необґрунтованою. Справу передано для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 32, ч.3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України для розгляду відводу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2020 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 29.10.2020 про відвід судді Корсака В.А. - головуючий суддя, судді - Євсікова О.О. від розгляду справи № 911/235/19 відмовлено. (колегія суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Полякова Б.М., Пантелієнка В.О.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ"ПЛАТО ПЛЮС" на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 на 30.11.2020 о 13 год. 45 хв. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику. Копію ухвали ухвалено надіслати учасникам судового провадження.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу відхилити, та оскаржене судове рішення залишити без змін, як правильне та обґрунтоване.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 30.11.2020 з`явилися представники позивача та відповідача-1.

Відповідач-2 та третя особа до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Колегією суддів враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 31.12.2020 на всій території України встановлено карантин та запроваджено обмежувальні заходи.

В той же час, за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 30.11.2020 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, ураховуючи те, що від учасників справи не надходило будь-яких заяв чи клопотань, зокрема щодо відкладення розгляду справи, заслухавши думку присутнього представника відповідача-1 та позивача, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з викладених у позові обставин, ОСОБА_1 зазначає, що з моменту заснування товариства () є його учасником з часткою 50% статутного капіталу і обіймав посаду директора ТОВ "Плато Плюс" .

Позивач стверджує, що у січні 2015 року відбулось рейдерське захоплення Товариства та неповноважними загальними зборами прийнято протиправне рішення про звільнення ОСОБА_1 минулим днем з посади директора, на його місце призначили ОСОБА_3 , чим повністю усунуто ОСОБА_1 від доступу до території та документації Товариства.

Питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Плато Плюс" розглядалось в цивільній справі № 370/890/15-ц, в якій 05.12.2018 Великою Палатою Верховного Суду було залишено в силі рішення Макарівського районного суду Київської області у справі № 370/890/15 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Товариства. Однак, відповідач ухиляється від виконання наведеного судового рішення.

18.12.2018 ОСОБА_1 дізнався, що 13.12.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "Плато Плюс" за реєстраційною дією №9022051; ОСОБА_4 ; Філія Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві, внесено зміни до органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, якою виключено ОСОБА_1 з числа засновників ТОВ "Плато Плюс", а 14.12.2018 реєстраційною дією № 0022051 призначено директором ТОВ "Плато Плюс" ОСОБА_5 та змінено юридичну адресу Товариства.

Звернувшись до державного реєстратора, ОСОБА_1 дізнався, що 13 та 14 грудня 2018 року були проведені загальні збори учасників ТОВ "Плато Плюс", оформлені протоколами від 13.12.2018 № 13-12/18 та від 14.12.2018 № 14-12/18.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Плато Плюс" від 13.12.2018, оформленим протоколом від 13.12.2018 №13-12/18, виключено ОСОБА_1 з числа учасників ТОВ "Плато Плюс", здійснено перерозподіл часток учасників в статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_2 , частка якого склала 100%, що еквівалентно 3 000 000 грн.

Окрім того, було внесено зміни до статуту ТОВ "Плато Плюс" шляхом викладення його в новій редакції, для приведення у відповідність згідно з Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Плато Плюс" від 14.12.2018, оформленим протоколом від 14.12.2018 №14-12/18, припинено повноваження директора ОСОБА_3 за згодою сторін; припинено повноваження директора ОСОБА_1 з правом переведення на іншу роботу; призначено ОСОБА_5 директором ТОВ "Плато Плюс" з 14.12.2018; змінено юридичну адресу Товариства.

Позивач стверджує, що зазначені рішення загальних зборів учасників ТОВ "Плато Плюс" приймались без наявності достатньої кількості голосів (кворуму) загальних зборів, а тому є незаконними. ОСОБА_1 , як учасника товариства, що володіє 50% частки статутного капіталу, не було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення загальних зборів. Таким чином, ОСОБА_2 не мав повноважень та достатньої кількості голосів самостійно голосувати на загальних зборах.

Позивач у мотивах позову посилається постанову Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі №2-39гс14, у якій викладено правову позицію, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст.10 Закону України "Про господарські товариства".

Позивач пояснив, що підставою виключення його зі складу учасників товариства на загальних зборах учасників ТОВ "Плато Плюс" від 13.12.2018 було визначено несплату ним своєї частки в статутному капіталі та неналежне виконання обов`язків перед Товариством.

В протоколі від 13.12.2018 № 14-12/18 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , безпідставно, посилаючись на те, що ОСОБА_1 нібито не в повному обсязі вніс свою частку до статутного капіталу товариства та за відсутності кворуму, перерозподілили частки учасників, не зрозумілим чином визначивши, що ОСОБА_1 належить 33,63% статутного капіталу ТОВ "Плато Плюс".

В той же час, позивач наголосив, що частка ОСОБА_1 станом на 13.12.2018 була сплачена в повному розмірі, що підтверджується довідкою Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ "Укрсоцбанк" від 04.02.2008 № 29-29/79 про внесення 750 000,00 грн до статутного фонду ТОВ "Плато Плюс" та квитанцією ПАТ "Кредобанк" від 02.06.2016 про внесення 750 000,00 грн до статутного фонду ТОВ "Плато Плюс".

Іншою підставою виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства на загальних зборах учасників ТОВ "Плато Плюс" слугували посилання в спірному рішенні загальних зборів від 13.12.2018 № 14-12/18 на систематичне невиконання ОСОБА_1 обов`язків перед ТОВ "Плато Плюс" та перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства.

З цього приводу позивач зазначив, що відповідні твердження є безпідставними, недоведеними, в протоколі відсутні викладені факти невиконання статутних обов`язків ОСОБА_1 , які можуть бути достатньою підставою виключення його з товариства та яким чином дії ОСОБА_1 перешкоджали досягненню цілей товариства.

Разом з тим, посилання в протоколі від 13.12.2018, що починаючи з 2015 року ОСОБА_1 систематично був відсутнім на загальних зборах, не є достатньою підставою для виключення учасника зі складу Товариства, оскільки участь в загальних зборах є правом, а не обов`язком учасника.

При цьому, позивач наголосив, що систематичне нез`явлення на загальні збори учасника товариства не є підставою для виключення останнього з учасників товариства. У законі відсутні норми, які б зобов`язували учасників брати участь у загальних зборах учасників товариства. (визначено у постанові Вищого господарського суду України від 19.04.2017 року №903/1325/15)

Приписами ст. 116 Цивільного кодексу України, з якою кореспондується ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", унормовано, що прийняття участі в управлінні товариством є правом, а не обов`язком учасника.

Також, позивач пояснив, що його відсутність на загальних зборах мала поважні причини. Зокрема, за твердженням позивача, з січня 2015 року ТОВ "Плато Плюс" блокується рейдерами ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які перешкоджають ОСОБА_1 вільно входити на територію ТОВ "Плато Плюс" та вільно виконувати свої обов`язки, як учасника та директора, вчиняють незаконні дії, спрямовані на усунення ОСОБА_1 від доступу та участі у справах Товариства, самостійно, потаємно та протиправно визначають долю товариства, а саме: створюють заборгованості з метою домогтися банкрутства, що дасть їм можливість заволодіти майном ТОВ "Плато Плюс".

Крім того, позивач зазначає, що корпоративні права ОСОБА_2 були заарештовані в інших судових справх, тому не можливо проводити будь-які зміни у статуті ТОВ "Плато Плюс" щодо перерозподілу часток між учасниками, щодо зміни розміру статутного капіталу, зміни засновників та кінцевого бенефіціару та інше.

Слідчим управлінням ГУНП у Київській області за заявою ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №0000800 за ч.4 ст. 190 КК України щодо заволодіння ОСОБА_2 часткою ОСОБА_1 вартістю 1 500 000,00 грн.

Також, з протоколу загальних зборів ТОВ "Плато Плюс" від 13.12.2018 вбачається, що до порядку денного не було внесено питання про примусове виключення з числа учасників саме ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач вважає рішення загальних зборів ТОВ "Плато Плюс" від 13.12.2018, оформлені протоколом від 13.12.2018 № 13-12/18, незаконним і просить визнати його недійсним.

З огляду на викладені вище обставини, позивач стверджує, що незаконними і не правомочними є також рішення загальних зборів ТОВ "Плато Плюс" від 14.12.2018, оскільки вони також проведені без відома ОСОБА_1 який володіє 50% частки статутного капіталу.

Крім того, позивач вказав, що статут юридичної особи за змістом ч. 2 ст. 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов`язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Відповідні роз`яснення наведено в п. 14 постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

При зверненні до суду ОСОБА_1 зазначив, що не має можливості подати належним чином завірену копію Статуту ТОВ "Плато Плюс" у новій редакції та оригінали протоколів від 13.12.2018 року № 13-12/18 та від 14.12.2018 року № 14-12/18, так як ці докази знаходяться безпосередньо у ТОВ "Плато Плюс" і ОСОБА_1 не надавались.

З огляду на викладене, посилаючись на незаконність оскаржених рішень загальних зборів ТОВ "Плато Плюс" від 13.12.2018, від 14.12.2018, позивач в позові також просить визнати недійсним Статут ТОВ "Плато Плюс" в редакції, затвердженій спірними рішеннями загальних зборів, та скасувати реєстраційні дії, вчинені на підставі спірних рішень загальних зборів.

Відповідач-1 заперечуючи аргументи позову, посилався на невнесення ОСОБА_1 своєї частки до статутного капіталу Товариства. Відповідні твердження відповідача грунтуються на тому, що згідно банківських виписок 02.06.2016 позивач отримав від відповідача поворотну фінансову допомогу в розмірі 400 000,00 грн. В той же день, ОСОБА_1 вніс отримані з каси грошові кошти, в якості поповнення статутного капіталу Товариства, а 03.06.2016 знову отримав від Товариства поворотну фінансову допомогу в розмірі 340 000,00 грн. Станом на 16.04.2019 ОСОБА_1 так і не повернув зазначену фінансову допомогу ТОВ "Плато Плюс". Тобто, з наведеного випливає, що поповнення статутного капіталу носить фіктивний характер, оскільки фактично відповідач так і не отримав грошові кошти від ОСОБА_1 , як учасника товариства, в якості поповнення (сплати) статутного капіталу ТОВ "Плато Плюс".

Крім того, в обгрунтування порушення позивачем обов`язків учасника Товариства відповідач-1 зазначив, що ТОВ "Плато плюс" є потерпілим в рамках кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за номерами: 0001017 від 23.02.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.І ст,190, ч.3 ст.365, ч.І ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, підозрюваний - ОСОБА_1 ; 0000016 від 06.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, КК України, підозрюваний - ОСОБА_1 .

Також, щодо порушення ОСОБА_1 обов`язків учасника товариства відповідач-1 зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово ігнорував повідомлення відповідача про проведення загальних зборів, а також прохання товариства про надання документів, необхідних для ведення господарської діяльності.

В якості доказів цієї обставини відповідач надав надіслані позивачу повідомлення про проведення загальних зборів учасників Товариства та запити № 0705 від 07.05.2015, № 3 від 13.11.2017, № 18 від 24.11.2017.

Відповідач-1 зазначив, що ОСОБА_1 було вчинено розкрадання грошових коштів, що належить ТОВ "Плато Плюс" та іншому учаснику товариства. ОСОБА_1 перешкоджає діяльності товариства, подаючи безпідставні позови, зловживає своїми корпоративними правами, чим порушує чинне законодавство України та статут ТОВ "Плато Плюс".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Серед доводів апеляційного оскарження відповідач-1 перш за все наголосив на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, оскільки судове рішення ухвалено за відсутності представника відповідача-1; скаржник зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 01.06.2020; ці обставини є обов`язковою підставою для скасування рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі. В подальшому провадження у справі ухвалою від 08.01.2020 було зупинено до набрання законної сили рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/1671/19, а ухвалою від 03.03.2020 поновлено. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 18.03.2020. Викликано для участі у засіданні представників учасників справи. Явку представників сторін визнано обов`язковою. (п.п. 4, 5 (а.с.134 т.2))

Судове засідання, призначене на 18.03.2020 не відбулось у зв`язку з запровадженням карантину. Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2020 повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду справи по суті не відбулося.

Ухвалою від 06.04.2020 розгляд справи по суті було призначено на 29.04.2020. До судового засідання від 29.04.2020 представником відповідача-1 подано клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні 29.04.2020 оголошувалась перерва в розгляді справи по суті на 18.05.2020 через неявку представників учасників справи.

До судового засідання від 18.05.2020 представником відповідача-1 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2020 повідомлено учасників справи про про відкладення розгляду справи по суті на 01.06.2020. До судового засідання від 01.06.2020 представники позивача позовні вимоги підтримали, представники відповідачі та третьої особи в судове засідання не з`явились. У вказану дату судом винесено рішення у справі.

Частиною 2 статті 13 ГПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За умовами частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 120 ГПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 ст. 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Досліджуючи аргументи скаржника, що останній не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 01.06.2020, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у судовому засіданні від 18.05.2020 останній був відсутній, оскаржене судове рішення було прийнято за відсутності відповідача-1 чи його представника.

В судове засідання від 18.05.2020, у якому було відкладено розгляд справи на 01.06.2020, відповідач-1 не з`явився. Ураховуючи приписи частини 5 статті 242 ГПК України така ухвала повинна була бути направлена, зокрема, відповідачу-1, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, ураховуючи приписи пункту 12. Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України від 20.08.2019 № 814 (зі змінами), повідомлення про вручення поштового відправлення адресатові після повернення до суду долучаються до матеріалів судової справи. До АСДС вносяться відомості про факт вручення (не вручення) документів адресатові та дату повернення до суду повідомлення.

В той же час, матеріали справи не містять поштового повідомлення, у якому було надіслано ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2020 про відкладення розгляду справи по суті на 01.06.2020 ТОВ "ПЛАТО ПЛЮС".

За відсутності у матеріалах справи поштового повідомлення, суд позбавлений можливості пересвідчитись та встановити, на яку адресу було здійснено відправлення судової кореспонденції, зокрема ухвали від 18.05.2020 про відкладення розгляду справи на 01.06.2020, а також інформацію пошти про вручення або невручення процесуального документа, яке повинно міститись у матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що в аспекті питання зясування належного повідомлення учасника справи, обов`язком суду є з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами. Особа вважається належним чином повідомленою, коли суд "мав інформацію про отримання адресатом" процесуального документу.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 № 54111/07).

У цьому контексті Верховний Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 08.11.2018 у справі "Созонов та інші проти України", в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. На національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (рішення ЄСПЛ у справі "Заводнік проти Словенії" (Zavodnik v. Slovenia) від 21.05.2015 № 53723/13).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи відповідача-1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема приписів статті 120 ГПК, оскільки суд розглянув справу за відсутності учасника справи, а саме відповідача-1, без належного повідомлення останнього про дату, час і місце судового засідання. Зокрема, суд не мав у свому розпорядженні інформації про отримання адресатом судової кореспонденції.

Наведене свідчать про порушення судом принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як основних засад судочинства, встановлених пунктами 1, 3 частини 2 статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Що стосується суті заявлених позовних вимог, колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи, оцінюючи надані учасниками справи докази, дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин (частина 3 статті 167 Господарського кодексу України).

За приписом частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту (така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 915/540/16).

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Як вбачається з оспореного рішення загальних зборів від 13.12.2018 № 13-12/18 та з`ясовано в ході розгляду спору, однією з підстав для виключення позивача зі складу учасників Товариства було невнесення ним частки до статутного капіталу в сумі 750 000,00 грн.

Позивач заперечував відповідні обставини, оскільки частка в розмірі 750 000,00 грн була сплачена ним до статутного капіталу Товариства в повному обсязі, в підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи квитанцію від 02.06.2016. Також, позивачем до позову додано копію довідки Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ "Укрсоцбанк" від 04.02.2008 № 29.29/79 про сплату ним 750 000,00 грн першого внеску до статного капіталу. Позивач в позові стверджує, що ним повністю виконано зобов`язання зі сплати до статутного капіталу 1 500 000,00 грн статутного внеску, що складає 50% статутного капіталу.

В заперечення викладених у позові обставини, відповідач-1 не погоджується з фактом внесення позивачем у 2016 році внеску до статного капіталу в сумі 750 000,00 грн, зазначив, що внесення позивачем в 2016 році частки до статутного капіталу в сумі 750 000,00 грн мало фіктивний характер внаслідок махінацій з коштами самого Товариства.

Питання недійсності правочину щодо внесення позивачем у 2016 році внеску до статного капіталу в сумі 750 000,00 грн, було заявлено за позовом ОСОБА_2 , як учасника ТОВ "Плато Плюс" і розглядалось по суті в матеріалах справи № 911/1671/19, до вирішення якої зупинялось провадження у даній справі, оскільки під час розгляду справи №911/1671/19 підлягало встановленню чи дійсно ОСОБА_1 сплатив свою частку до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс", що впливає на визначення часток учасників, наявності кворуму та правомірності виключення позивача зі складу учасників товариства.

Суд першої інстанції при вирішенні судового спору у дані справі врахував, що за результатами розгляду спору у справі №911/1671/19 рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2019 року, яке підтримане постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 року у справі № 911/1671/19, в задоволенні позову було відмовлено.

В процесі апеляційного перегляду справи колегією суддів встановлено, що постановою Верховного Суду від 10.06.2020 відповідні судові рішення у справі за № 911/1671/19 було залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Таким чином, за результатами розгляду справи №911/1671/19 не спростовано факт внесення ОСОБА_1 частки до статутного капіталу ТОВ "Плато Плюс".

Факт внесення ОСОБА_1 частки до статутного капіталу Товариства в повному обсязі підтверджується довідкою Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ "Укрсоцбанк" від 04.02.2008 № 29-29/79 про внесення першого внеску 750 000 грн до статутного фонду ТОВ "Плато Плюс", та квитанцією ПАТ "Кредобанк" від 02.06.2016 про внесення другого внеску 750 000,00 грн до статутного фонду ТОВ "Плато Плюс".

У доводах апеляційного оскарження відповідач-1, як і у суді першої інстанції, продовжував стверджувати про фіктивність правочину внесення частки до статутного капіталу в сумі 750 000,00 грн, сплачених за рахунок отриманої від Товариства фінансової допомоги, яка не повернута позивачем,

Ці аргументи правомірно було відхилено судом першої інстанції, так як наведені обставини можуть свідчити про виникнення у позивача зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги, порушення якого має наслідком виникнення у Товариства права на стягнення з позивача сум відповідної фінансової допомоги.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що за наслідками розгляду справи спростовано наявність підстави для виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства, у зв`язку з невнесенням ним частки до статутного капіталу. Зазначене також свідчить про безпідставність та незаконність перерозподілу часток за рішенням загальних зборів від 13.12.2018, оформлених протоколом від 13.12.2018 № 13-12/18.

Що стосується інших підстав виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства, а саме порушення ним обов`язків учасника товариства, судом першої інстанції досліджено їх та правомірно визнано необґрунтованими. Наведені в спірному рішенні загальних зборів підстави та обґрунтування полягають в нез`явленні позивача на загальні збори. З огляду на норми чинного законодавства, яке регулює корпоративні відносини, відсутність озивача на загальних зборах учасників не може свідчити про невиконання або неналежне виконання ним обов`язків учасника Товариства, оскільки згідно з вимогами закону участь в управлінні справами товариства з обмеженою відповідальністю (в тому числі у загальних зборах) є правом, а не обов`язком учасника, не є порушенням і не може слугувати підставою для виключення. У зв`язку з наведеним суд відхиляє доводи відповідача-1 стосовно систематичного невиконання позивачем обов`язків учасника Товариства.

Колегія суддів відхиляє аргументи відповідача -1 у апеляційній скарзі про те, що ТОВ «Плато плюс» є потерпілим в рамках кримінальнх проваджень №0001017 від 23.02.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.І ст,190, ч.3 ст.365, ч.І ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, підозрюваний - ОСОБА_1 ; 0000016 від 06.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, КК України, підозрюваний - ОСОБА_1 .. Ці твердження були також предметом дослідження у суді першої інстанції, який дійшов правильного висновку, що наведені відповідачем-1 факти протиправних дій ОСОБА_1 щодо Товтариства розслідуються у відповідних кримінальних справах, які не розглянуті і відповідні факти не вважаються встановленими.

Що стосується доводів апеляційного оскарження про те, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про проведення загальних зборів учасників, проте жодного разу не з`являвся, колегія суддів зазначає наступне.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку також є порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Відповідно до частин 3-5 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Згідно з частиною 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах.

Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. (Наведена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 910/14724/18 )

Суд також приймає до уваги, правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 02.09.2014 року у справі № 2-39гс14, одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст.10 Закону України "Про господарські товариства".

Питання належного повідомлення про проведення загальних зборів було предметом дослідження у суді першої інстанції. За наслідками розгляду спору судом судом встановлено, що відповідачем-1 не надано доказів належного та своєчасного повідомлення позивача про проведення 13.12.2018 та 14.12.2018 загальних зборів Товариства. В той же час, відповідачем-1 надано докази повідомлення позивача про проведення попердніх загальних зборів у 2017 році, на які позивач не з`являвся. При цьому, відповідачем-1 не надано жодних пояснень щодо поважності причин неповідомлення позивача, який на відповідний момент був чинним учасником з часткою 50% статутного капіталу, про проведення загальних зборів 13.12.2018, на яких серед іншого планувався розгляд питань, які безпосередньо стосувались корпоративних прав позивача.

Крім того, за відсутності на загальних зборах позивача, який володіє частакою в розмірі 50% статутного капіталу Товариства, відповідні загальні збори не мали кворуму.

Враховуючи зазначене, суд дійшов обгрунтованого висновку, що проведення 13.12.2018 загальних зборів відбулось з порушенням порядку їх скликання, за відсутності достатнього кворуму, на таких загальних зборах прийнято рішення, які безпосередньо стосуються корпоративних прав позивача, тому відповідне рішення загальних зборів є незаконним і порушує корпоративні права позивача.

Відповідні висновки суду скаржник не спростував, доказів протилежного не надав.

Суд не приймає до уваги аргументи відповідача-1 про те, що позивач неодноразово повідомлявся про проведення загальних зборів учасників, проте жодного разу не з`являвся, що також слугувало підставою виключення його з учасників.

Колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що систематичне нез`явлення на загальні збори учасника товариства не є підставою для виключення останнього з учасників товариства. У законі відсутні норми, які б зобов`язували учасників брати участь у загальних зборах учасників товариства.

Так, приписами ст. 116 Цивільного кодексу України, з якою кореспондується ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 5 Закону України "Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю", унормовано, що прийняття участі в управлінні товариством є правом, а не обов`язком учасника.

Обов`язку брати участь в загальних зборах не передбачено і в ст. 6 Закону України "Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають право брати участь в управлінні справами товариства. Участь у загальних зборах та голосування на них є правом, а не обов`язком учасника (акціонера, члена). Незалежно від кількості акцій (часток), якими володіє учасник (акціонер), у господарського суду немає підстав для прийняття рішень про спонукання учасника (акціонера) зареєструватися та взяти участь у загальних зборах.

Водночас, слід враховувати, статутом товариства може бути передбачена можливість укладення договору між акціонерами, за яким на акціонерів покладаються додаткові обов`язки, у тому числі обов`язок участі у загальних зборах, і передбачається відповідальність за його недотримання.

З огляду на зміст Статуту відповідача -1, зокрема, положення, якими відповідач-1 керувався під час виключення позивача зі складу учасників Товариства, не передбаченого окремого зобов`язання учасників бути присутнім на всіх загальних зборах та відповідальності у вигляді виключення зі складу учасників товариства.

Колегія суддів враховує, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання. Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Таким чином, під час проведення 13.12.2018 та 14.12.2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" було порушено порядок їх скликання та проведення, оскільки позивача, який володіє частакою в розмірі 50% статутного капіталу Товариства не було повідомлено про загальні збори, чим позбавлено можливості прийняти участь в таких зборах, на яких серед іншого було розглянуто питання про корпоративні права позивача та безпідставно вивключено його зі складу учасників товариства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "Плато Плюс", оформлені протоколами № 13-12/18 від 13.12.2018 та № 14-12/18 від 14.12.2018 є незаконними і підлягають визнанню недійсними, тому позовні вимоги у відповідній частині правомірно було задоволено судом.

Оскільки на підставі вищенаведених незаконних рішень загальних зборів Товариства було затверджено нову редакцію Статуту та проведено реєстраційні дії, вимоги позивача про визнання недійсною нової редакції Статуту, затвердженої спірними рішеннями, та скасування реєстраційних дій № 9022051 від 13.12.2018 про внесення змін до установчих документів юридичної особи та № 0022051 від 14.12.2018 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, проведених державним реєстратором філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м.Києві Тимошенко Анастасією Володимирівною на підставі спірних рішень загальних зборів, які є похідними від задоволених судом вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів, також правомірно задоволено судом першої інстанції.

Щодо припущень відповідача-1, що позов подано від імені ОСОБА_1 іншою невідомою особою, відповідним обставинам надано правову оцінку в постанові Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 911/235/19.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, та враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, апеляційна скарга відповідача-1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги по суті, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/235/19 скасувати та прийняти нове судове рішення, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

« 1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС", державного реєстратора філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасії Володимирівни за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним статуту та скасування реєстраційних дій задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" від 13.12.2018 року, оформлені протоколом від 13.12.2018 року № 13-12/18.

3. Визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" від 14.12.2018 року, оформлені протоколом від 14.12.2018 року № 14-12/18.

4. Визнати недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС", затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" від 13.12.2018 року, оформленими протоколом від 13.12.2018 року № 13-12/18.

5. Скасувати реєстраційну дію № 9022051 від 13.12.2018 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасії Володимирівни про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" щодо зміни органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників.

6. Скасувати реєстраційну дію № 0022051 від 14.12.2018 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства "ПУТРІВСЬКЕ" у м. Києві Тимошенко Анастасії Володимирівни про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" щодо зміни місцезнаходження, зміни керівника юридичної особи.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТО ПЛЮС" (09107, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 40, код 35725096) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9 605 грн 00 коп. судового збору.

8. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили».

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 07.12.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков