ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07 грудня 2020 року Справа № 923/456/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району про розстрочку виконання рішення, у справі

за позовом Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м. Херсон, ,

до Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району, м. Херсон, ,

про стягнення 2466731,18 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від позивача - не з`явився.

У відповідності до ч.3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

в с т а н о в и в :

Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району заборгованості у розмірі 2466731,18 грн., з яких: 1961054,72 грн. - сума основного боргу, 65057,89 грн. - інфляційні втрати, 29043,73 грн. -3% річних, 411574,84 грн. - пеня. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 29 вересня 2020 року позов задоволено повністю, стягнуто з Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району на користь Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" суму основного боргу у розмірі 1961054,72 грн., суму пені у розмірі 411574,84 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 65057,89 грн., суму 3% річних у розмірі 29043,73 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 37000,97 грн.

На виконання рішення Господарського суду Херсонської області видано наказ № 923/456/20 від 06.11.2020.

26 листопада 2020 року до суду від відповідача у справі надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 29.09.2020 у справі № 923/456/20. У поданій заяві відповідач просить суд розстрочити виконання зазначеного рішення суду строком на 12 місяців із сплатою рівними частинами по 208644,35 грн. щомісяця.

Вказану заяву відповідач обґрунтовує тяжким фінансовим становищем підприємства, збитковою діяльністю, наявністю дебіторської заборгованості, у зв`язку з чим просить суд прийняти заяву до розгляду та розстрочити виконання рішення у даній справі строком на 12 місяців із сплатою рівними частинами по 208644,35 грн.

Ухвалою від 27 листопада 2020 року суд прийняв до розгляду заяву Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 29 вересня 2020 року у справі № 923/456/20 та призначив розгляд заяви у судовому засіданні на 07 грудня 2020 року на 11:00 год.

За приписами ч.3. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зазначену ухвалу суду повноважні представники сторін отримали нарочно у приміщенні Господарського суду Херсонської області.

У призначене судове засідання 07.12.2020 представник сторін не прибули, про причини не явки суд не повідомили.

Враховуючи, що ухвала суду про призначення судового засідання отримана повноважними представниками сторін у справі, суд вважає, що вони обізнані щодо змісту вказаної ухвали суду.

Ухвалою суду від 27.11.2020 явка у судове засідання уповноважених представників сторін не визнавалась обов`язковою, а отже, враховуючи визначенні ст. 331 ГПК України обмеження щодо строків розгляду цієї заяви, суд вважає можливим розглянути її за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району про розстрочення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 29.09.2020 у справі № 923/456/20 строком на 12 місяців із сплатою рівними частинами по 208644,35 грн. щодо стягнення основного боргу у розмірі 1961054,72 грн., пені у розмірі 411574,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 65057,89 грн., 3% річних у розмірі 29043,73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 37000,97 грн. дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Звертаючись до господарського суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення у цій справі відповідач посилається на те, що: наразі фінансовий стан відповідача є досить скрутним, просить суд врахувати специфіку діяльності, оскільки відповідач надає послуги фізичним та юридичним особам з утримання житлових будинків та прибудинкової території, разом з тим на утримання ЖЕУ№1 передано гуртожитки міста. Відповідач зазначає, що залишок коштів на рахунках відповідача є незначним, а будь-якого майна, на яке можливо звернути стягнення, відповідач не має; вказує, що заборгованість перед позивачем виникла внаслідок неповної та несвоєчасної сплати внесків мешканцями будинку, наявності значної дебіторської заборгованості, збитковістю діяльності.

Зазначає, що не зважаючи на тяжкий фінансовий стан ним вживаються всі можливі дії щодо погашення заборгованості перед позивачем.

Вказує, що накладення арешту на кошти відповідача призведе до блокування діяльності та, як наслідок, неможливості погашення існуючої заборгованості на користь позивача, натомість розстрочення виконання рішення надасть можливість поступово та реально виконати рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (абзац 1 частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів статті 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення розстрочення виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження обґрунтованості своєї заяви, заявником додано : довідку наявність дебіторської заборгованості, копію фінансової звітності.

Судом враховано те, що у рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і, перш за все, у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Враховуючи встановлені вище обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду не порушить прав стягувача.

Між цим суд вважає, що розстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, а є лише намаганням відповідача через існування певних обставин забезпечити повне виконання рішення суду, шляхом погашення заборгованості перед стягувачем в спосіб, який є найбільш реальним та можливим для відповідача, з огляду на його фінансовий стан та джерело надходження коштів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про доцільність розстрочення виконання рішення суду у цій справі щодо стягнення заборгованості у загальному розмірі 2503732,15 грн. строком на 12 місяців із сплатою рівними частинами по 208644,35 грн. щомісяця.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити заяву Житлово-експлуатаційної контори №1 Суворовського району про розстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 29.09.2020 у справі № 923/456/20.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 29.09.2020 у справі № 923/456/20, строком на 12 місяців із сплатою рівними частинами по 208644,35 грн. щомісяця, відповідно до наступного графіку, а саме:

до 31.12.2020 - 208644,35 грн.

до 31.01.2021 - 208644,35 грн.

до 28.02.2021 - 208644,35 грн.

до 31.03.2021 - 208644,35 грн.

до 30.04.2021 - 208644,35 грн.

до 31.05.2021 - 208644,35 грн.

до 30.06.2021 - 208644,35 грн.

до 31.07.2021 - 208644,35 грн.

до 31.08.2021 - 208644,35 грн.

до 30.09.2021 - 208644,35 грн.

до 31.10.2021 - 208644,35 грн.

до 30.11.2021 - 208644,35 грн.

3. Ухвала, на підставі ч.3 ст. 327 ГПК України та п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", в частині затвердження графіку розстрочки, є виконавчим документом.

Стягувачем за цією ухвалою є - Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" ().

Боржником за цією ухвалою є - Житлово-експлуатаційна контора №1 Суворовського району ().

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та у відповідності до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання законної сили.

5. Ухвала набрала законної сили - 11.12.2020.

6. Ухвала підписана - 11.12.2020.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя С.В. Нікітенко