Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/686/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Голденкерн", третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Оніщук Є.О.;

від відповідача: Мотрич Є.Р.;

від третьої особи - 1: не з`явився;

від третьої особи - 2: Савчук О.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" в якому просить в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" перед ТОВ "Цефей - Еко" за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., в розмірі 25 730 183, 76 грн., звернути стягнення на предмет застави: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ТОВ "Цефей - Еко" за залишковою балансовою вартістю предмету застави 9 607 879,88 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року, залишеною без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", а також будь-яким іншим третім особам від імені та в інтересах ТОВ "Поліський стандарт" або щодо нього, вчиняти будь-які дії направлені на перешкоджання, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко", та блокування роботи ТОВ "Цефей - Еко" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) предмету застави, а саме: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

23 вересня 2020 року від представника ТОВ "Голденкерн" надійшли письмові пояснення зі змісту яких вбачається, що договір № 16/12/2019-Г про відступлення права вимоги (цесії) від 16.12.2019 року було укладено директором ТОВ "Голденкерн" з перевищенням повноважень, наданих йому статутом товариства, оскільки сума договору становить 23 872 535,35 грн. (п.2.1 договору), що значно перевищує обмеження, встановлене у п. 9.3.10 статуту ТОВ "Голденкерн", а саме 6 000 000,00 грн.

Крім того, між ТОВ "Голденкерн" і ТОВ "Мирогощанське" було укладено договір про відступлення права вимоги від 27.11.2019 року, за умовами якого ТОВ "Голденкерн" відступило права вимоги за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., №19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р. на користь ТОВ "Мирогощанське". З огляду на зазначене, ТОВ "Голденкерн" не мало права укладати договір № 16/12/2019-Г від 16.12.2019 року про відступлення права вимоги (цесії) ТОВ "Цефец-Еко".

Проте, ТОВ "Голденкерн" зазначає, що оригінал договору про відступлення права вимоги від 27.12.2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Мирогощанське" наразі втрачено через захоплення офісу ТОВ "Голденкерн" і в третьої особи вказаний договір відсутній.

23 вересня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому останній просив суд призначити по справі № 918/686/20 судову почеркознавчу експертизу проведення якої доручити Львівському науково - дослідному інституту судових експертиз та на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи виконаний підпис на аркуші 5 договорі застави в розділі "VIII. Реквізити Сторін" від 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" від імені директора ТОВ "Поліський стандарт" ОСОБА_1 ним чи іншою особою?

2) Чи виконаний підпис на аркуші 6 Додатку договору застави від 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" від імені директора ТОВ "Поліський стандарт" ОСОБА_1 ним чи іншою особою?

3) Чи виконаний підпис на аркуші 5 договорі застави в розділі "VIII. Реквізити Сторін" від 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" від імені директора ТОВ "Голденкерн" ОСОБА_2 ним чи іншою особою?

4) Чи виконаний підпис на аркуші 6 Додатку договору застави від 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" від імені директора ТОВ "Голденкерн" ОСОБА_2 ним чи іншою особою?

В судовому засіданні 07.10.2020 року протокольно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи у даній справі.

20.10.2020 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просить суд надати позивачу строк для подання доказів та в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" перед ТОВ "Цефей - Еко" за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., в розмірі 25 730 183, 76 грн., звернути стягнення на предмет застави: зерно озимої пшениці у кількості 620,0 тон; зерно озимого ріпаку у кількості 15,0 тон; незавершене виробництво (посіви) сої площею 600,0 га, кукурудзи площею 60 га та гарбуза площею 269 га на земельних ділянках, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, та зібране із цих земельних ділянок зерно, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ТОВ "Цефей - Еко" за залишковою балансовою вартістю предмету застави 9 607 879,88 грн. Ухвалою суду від 21.10.2020 року заява про зміну предмета позову прийнята судом.

21 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" про залучення до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 03.11.2020 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відмовлено.

03 листопада 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та додаткові пояснення зі змісту яких вбачається, що ТОВ "Поліський стандарт" наголошує на тому, що між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" не укладався договір застави незавершеного виробництва від 23.10.2019 р. з огляду на те, що підписи від імені директора ТОВ "Поліський стандарт" ОСОБА_1 , а також від імені директора ТОВ "Голденкерн" ОСОБА_2 в тексті договору застави від 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" ними не вчинялися, оскільки громадянин Австрії директор ТОВ "Поліський стандарт" ОСОБА_1 на момент підписання зазначеного договору не перебував на території України (місце підписання договору - м. Київ), а перебував в Австрії будучи госпіталізованим в період з 16.10.2019 року у тяжкому стані здоров`я, який не дозволяв йому вести жодні справи, у тому числі підписувати документи, а невдовзі, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер у м. Грац, Австрія.

За вказаними вище фактами було розпочато кримінальне провадження № 0000016, про що було внесено відомості до ЄРДР 17.07.2020 року.

Крім того, що 30.01.2019 року до договорів поворотної фінансової допомоги №17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р. між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" було укладено Додаткові угоди за номером №2 та Додаткову угоду за №1 до Договору № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р. відповідно до яких сторонами було встановлено обмеження щодо заміни Позичальник за Договорами поворотної фінансової допомоги без його згоди та визначено порядок, за дотримання якого відбувається заміна кредитора в зобов`язаннях за договорами Поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 року.

04.11.2020 року через систему "Електронний суд" від позивача - ТОВ "Цефей-Еко" надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої останнє просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", а також будь - яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, вчиняти будь - які дії направлені на перешкоджання, в тому числі - примусове, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко", та блокування роботи ТОВ "Цефей-Еко" у будь-який спосіб, в тому числі - примусовий, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) предмету застави, а саме: незавершене виробництво (посіви) сої площею 600,0 га, кукурудзи площею 600 га та гарбуза площею 269 га на земельних ділянках, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, з наступними кадастровими номерами, зазначеними в заяві.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" про забезпечення позову задоволено частково, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", а також будь - яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" або щодо нього, вчиняти будь - які дії направлені на перешкоджання, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" та блокування роботи ТОВ "Цефей-Еко" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) предмету застави, а саме: незавершене виробництво (посіви) сої площею 600,0 га, кукурудзи площею 600 га та гарбуза площею 269 га на земельних ділянках, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, з наступними кадастровими номерами, переліченими в ухвалі.

06.11.2020 року до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" надійшла заява про зміну заходів забезпечення позову, в якій просить суд змінити заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року на такі, що не передбачають отримання незавершеного виробництва у володіння позивача, яка ухвалою суду від 06.11.2020 року призначена до розгляду у судовому засіданні на 09.11.2020 року.

Також, 06.11.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" надійшла заява, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2020 року, яка ухвалою суду від 06.11.2020 року призначена до розгляду у судовому засіданні на 10.11.2020 року.

Розпорядженням керівника апарату від 09.11.2020р. №01-04/57/2020 в зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді Романюка Р.В. станом на 09.11.2020 року, з метою дотримання передбаченого законодавством строку розгляду заяви про зміну заходу забезпечення позову та відповідно до пунктів 2.3.25, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/686/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 року справу № 918/686/20 передано судді Романюк Ю.Г.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року прийнято справу № 918/686/20 до свого провадження та повторно розпочато розгляд справи по суті та призначено справу до судового розгляду по суті на "18" листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про зміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року - відмовлено.

Також, судом встановлено, що 06.11.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" подано заяву про зміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2020 року.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" від 06.11.2020 року про зміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2020 року прийняти до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні на "10" листопада 2020 р. на 16:00 год.

Ухвалою суду від 10.11.2020 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2020 року відмовлено.

Також, ухвалою суду від 10.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про зміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2020 року залишено без розгляду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду 16.11.2020 року залучено до участі у справі третю особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське".

Ухвалою суду від 18.11.2020 року розгляд справи відкладено на 02.12.2020 року.

27 листопада 2020 року від третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" надійшли пояснення третьої особи щодо позову зі змісту яких вбачається, що ТОВ "Мирогощанське" заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що 30.09.2019 року між ТОВ "Мирогощанське" (Замовник) та ТОВ "Поліський стандарт" (Виконавець) було укладено Договір б/н на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур (далі-Договір).

На виконання умов Договору, ТОВ "Поліський стандарт" передало, а ТОВ "Мирогощанське" прийняло на підставі Актів приймання-передачі до Договору посіви сільськогосподарських культур згідно Додатку 1 до Договору, а саме Соя 582 (п`ятсот вісімдесят два) га; Кукурудза 335 (триста тридцять п`ять) га; Соняшник 44 (сорок чотири) га; Озимий ріпак 134 (сто тридцять чотири) га; Озима пшениця 451(чотириста п`ятдесят один) га; Просо 98 (дев`яносто вісім) га; Ярий ячмінь 20 (двадцять) га; Гарбузи 274 (двісті сімдесят чотири) га., а відтак, відповідно до умов Договору набуло права власності на незавершене виробництво.

Окрім того, 01.07.2020 року між ТОВ "Мирогощанське" та ТОВ "Поліський стандарт" було укладено Договір зарахування зустрічних вимог, відповідно до умов якого сторони засвідчують, що станом на 01 липня 2020 року ТОВ "Мирогощанське" має заборгованість перед ТОВ "Поліський стандарт" за Договором на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2020 року яка становить 21 959 215,00 грн. Крім того, сторони засвідчують, що станом на 01 липня 2020 року ТОВ "Поліський стандарт" має заборгованість перед ТОВ "Мирогощанське" по оплаті за Договором про відступлення права вимоги за Договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р. та № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., яка становить 21 959 215,00 грн.

Вказані вище зобов`язання припиняються у повному обсязі, оскільки зустрічні вимоги є рівними.

Відтак, враховуючи набуття ТОВ "Мирогощанське" згідно п.1.4 Договору від 30.09.2019 року та підписаних сторонами Договору актів приймання-передачі посівів за період з квітня по червень 2020 року та Додаткової угоди від 01.06.2020 року до Договору від 30.09.2019 року, права власності на посіви загальною вартістю 21 959 215 грн. на земельних ділянках з визначеними кадастровими номерами та враховуючи реєстрацію обтяження за Договором застави 07.07.2020 року, а відтак відсутність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна та невиконання Позивачем зобов`язання до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень") Добросовісний набувач набув право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Крім того, права вимоги за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р. було передано ТОВ "Мирогощанське" на підставі Договору про відступлення права вимоги від 27.11.2019 року між первісним кредитором -ТОВ "Голденкерн", боржником - ТОВ "Поліський стандарт" та новим кредитором - ТОВ "Мирогощанське", а відтак зазначені права вимоги до Відповідача станом на дату укладення Договору цесії між ТОВ "Цефей-Еко" та ТОВ "Голденкерн" останньому не належали, про що свідчить також обставини повного виконання зі Сторони ТОВ "Мирогощанське" зобов`язань перед ТОВ "Голденкерн" щодо здійснення розрахунку за відступлені до Боржника права вимоги в розмірі 21 959 215,00 грн. шляхом зарахування зустрічних вимог згідно Договору від 30.06.2020 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Мирогощанське".

Ухвалою від 18.12.2020 року розгляд справи відкладено на 02.12.2020 року.

У судовому засіданні 02.12.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у поясненнях.

Представник третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у поясненнях третьої особи щодо позову.

Представник третьої особи - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Голденкерн" в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення ТОВ "Голденкерн" про призначення справи до судового розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6, корп. 9.

Органом поштового зв`язку повернуто ухвали суду від 18.11.2020 року з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується повідомленнями поштового зв`язку, які знаходиться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі ТОВ "Голденкерн" та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідками діяння (бездіяльності) ТОВ "Голденкерн" щодо його належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, ТОВ "Голденкерн" вважається повідомленим про призначення справи до судового розгляду у судовому засіданні.

Разом з цим, слід зазначити, що на офіційному сайті Господарського суду Рівненської області були розміщенні повідомлення про час та місце розгляду даної справи.

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача, відповідача та третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи в сукупності, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

26 червня 2017 року між ТОВ "Голденкерн" (далі - третя особа - 1) та ТОВ "Поліський стандарт" (далі - відповідач, позичальник) укладено договір поворотної фінансової допомоги №17/06/26-ПФД-1 (далі - договір позики №1) відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Голденкерн" надає відповідачу - 3 000 000,00 грн. позики, а позичальник зобов`язується повернути позику, відповідно до п. 4.1. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 28.12.2017 до договору позики № 1 в строк до 31 грудня 2019 року. Однак позивач зазначає, що зобов`язання з повернення фінансової допомоги відповідач не виконав, заборгованість по договору позики №1 становить 2 987 600,00 грн. (т.1, а.с. 10-11).

21 березня 2018 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" укладено договір поворотної фінансової допомоги №18/03/21-ПФД (далі - договір позики №2) відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Голденкерн" надає відповідачу 3 000 000,00 грн. позики, а позичальник зобов`язується повернути позику, відповідно до п. 4.1 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 27.12.2018 року до договору позики № 2 в строк до 31 грудня 2019 року. Однак позивач зазначає, що зобов`язання з повернення фінансової допомоги Відповідач не виконав, заборгованість по договору позики №2 становить 3 000 000,00 грн. (т.1, а.с. 12-13).

02 квітня 2018 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" укладено договір поворотної фінансової допомоги №18/04/02 - ПФД (далі - договір позики №3) відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Голденкерн" надає відповідачу 8 000 000,00 грн. позики, а позичальник зобов`язується повернути позику, відповідно до п. 4.1. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 27.12.2018 до договору позики № 3 в строк до 31 грудня 2019 року. Однак позивач зазначає, що зобов`язання з повернення фінансової допомоги відповідач не виконав, заборгованість по договору позики №3 становить 8 000 000,00 грн. (т.1, а.с. 14-15).

17 травня 2018 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" укладено договір поворотної фінансової допомоги №18/05/17-ПФД (далі - договір позики №4) відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Голденкерн" надає відповідачу 5 000 000,00 грн. позики, а позичальник зобов`язується повернути позику, відповідно до п, 4.1. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 27.12.2018 до договору позики № 4 в строк до 31 грудня 2019 року. Однак позивач зазначає, що зобов`язання з повернення фінансової допомоги відповідач не виконав, заборгованість по договору позики №4 становить 4 971 615,00 грн. (т.1, а.с. 16-17).

28 січня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" укладено договір поворотної фінансової допомоги №19/01/28-ПФД (далі - договір позики №5) відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Голденкерн" надає відповідачу 3 000 000,00 грн. позики, а позичальник зобов`язується повернути позику, відповідно до п. 4.1. в строк до 31 грудня 2019 року. Однак позивач зазначає, що зобов`язання з повернення фінансової допомоги відповідач не виконав, заборгованість по договору позики №1 становить 3 000 000,00 грн. (т.1, а.с. 18).

Загальний розмір заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" по вищевказаних договорах позики становить 21 959 215,00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики, 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" укладено договір застави незавершеного виробництва (далі - договір застави) (т.1, а.с. 19-21).

Відповідно до п. 1.1. цей договір забезпечує всі вимоги ТОВ "Голденкерн", які випливають з вищевказаних договорів позики (поворотної фінансової допомоги), згідно з якими ТОВ "Поліський стандарт" зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у договорах позики не пізніше 31 грудня 2019 року включно: повернути позику у розмірі 21 919 215,00 грн.; сплатити проценти за користування коштами, комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених договором позики та цим договорами, відшкодувати заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов договору позики у розмірі і у випадках передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1. договору застави, предметом застави є незавершене виробництво, згідно з переліком, наведеним в Додатку №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною, а саме: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибок рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користування ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада.

Згідно з п. 2.2. договору застави, залишкова балансова вартість предмету застави складає 9 607 879,88 грн.

Відповідно до п. 3.1.7. договору застави ТОВ "Голденкерн" має право здійснювати відступлення прав за цим Договором та кредитним договором без попереднього отримання на це згоди ТОВ "Поліський стандарт" в порядку, передбаченому законом.

16 грудня 2019 між ТОВ "Голденкерн" (первісний кредитор) та ТОВ "Цефей-Еко" (новий кредитор) укладено договір № 16/12/2019-Г про відступлення права вимоги (цесії) (далі - договір відступлення) (т.1, а.с.22-23).

За умовами договору відступлення первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги до ТОВ "Поліський стандарт" за укладеними між ТОВ "Поліський стандарт" (боржник) і первісним кредитором договорами (основні договори), а новий кредитор на умовах даного договору приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основними договорами, в тому числі і за вищевказаними договорами позики (п. 1.1. договору відступлення).

Відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. від ТОВ "Голденкерн" до ТОВ "Цефей-Еко" переходять усі права та обов`язки ТОВ "Голденкерн", що виникли з Основних договорів, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення даного договору, включаючи, але не обмежуючись: 23 872 535,35 гри. (двадцять три мільйони вісімсот сімдесят дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять гривень 00 копійок) основного боргу, а також право на стягнення пені, 3% річних, інфляційних витрат та будь-яких інших штрафних санкцій, пов`язаних з виконанням Основних договорів платежів, які виникли та виникатимуть за весь час прострочення. За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основними договорами. Новий кредитор набуває права вимоги у повному обсязі, з моменту підписання даного Договору.

Первісний та новий кредитор підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі документів до договору цесії, що засвідчують права, які передаються згідно пунктом 1.1 договору про відступлення права вимоги. Крім того, сторони підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі до договору про відступлення права вимоги (цесії), за яким первісний кредитор оплатно передав належне йому право вимоги, в тому числі і за вищевказаними договорами на суму 21 959 215,00 грн. (т.1, а.с. 24-25).

Розмір заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" на момент передачі права вимоги до ТОВ "Цефей-Еко" підтверджується також відомостями з бухгалтерського обліку ТОВ "Голденкерн" станом на 16.12.2019 року (т.1, а.с. 26).

Таким чином, ТОВ "Цефей-Еко" набув право вимоги до ТОВ "Поліський стандарт" згідно договорів позики та договору застави, який укладений на забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики, та став Кредитором/Заставодержателем відносно вимог до ТОВ "Поліський стандарт".

07 липня 2020 за ТОВ "Цефей-Еко" зареєстровано обтяження №27920041 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом № 66731901 від 07.07.2020 року (т. 1, а.с.27).

Відповідно до п. 3.1.6. договору застави, у разі невиконання ТОВ "Поліський стандарт" умов договору позики (у тому числі порушення строку погашення позики, строків сплати процентів за користування позикою, комісій), Заставодержатель - ТОВ "Цефей-Еко" має право звернути стягнення на предмет застави, та задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги за договором позики у повному обсязі, що визначаються на момент виконання цих вимог, включаючи проценти, комісії, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання зобов`язання, неустойку, необхідні витрати на утримання, звернення стягнення та реалізацію предмета застави.

Згідно з п. 6.1. договору застави заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за договором позики воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні суми кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті сум процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті комісій, та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені договором позики строки.

Таким чином, оскільки строк виконання забезпечених заставою зобов`язань настав 31 грудня 19 року, а ТОВ "Поліський стандарт" своїх зобов`язань не виконав, ТОВ "Цефей-Еко" набув право звернути стягнення на предмет застави, шляхом визнання права власності на предмет застави.

Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано.

Вищенаведені обставини сталі підставою для з звернення позивачем з даним позовом до суду.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 2 200 734,48 грн. - пені, 1 131 049,98 грн. - 10% річних та 439 184,30 грн. - інфляційних втрат.

Відповідальність сторін за несвоєчасні розрахунки за договорами позики передбачена розділом 6 договорів договорів позики. Так, п. 6.2. договорів позики визначено, що уразі порушення строків повернення фінансової допомоги Сторона 2 сплачує Стороні 1 додатково до сум, визначених п., 6.1. цього договору, пеню в розмірі податної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми простроченої заборгованості і розраховується за кожен день прострочення повернення фінансової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення строків повернення фінансової допомоги Сторона 2 сплачує Стороні 1 суму отриманої фінансової допомоги, а також 10% (десять процентів) від простроченої суми (п. 6.1. договорів позики).

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із несвоєчасним поверненням позики, та відповідальністю за порушення строків повернення позики, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

У відповідності до ч.3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

07 липня 2020 за ТОВ "Цефей-Еко" зареєстровано обтяження №27920041 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом № 66731901 від 07.07.2020 року. Реєстратор: Приватний нотаріус Ріцька Г.І. (т. 1, а.с.27).

При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 193 ГК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка у формі пені грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 546, 549 ЦК України).

Як передбачено ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором.

Відповідальність сторін за несвоєчасні розрахунки за договорами позики передбачена розділом 6 договорів позики. Так, п. 6.2.договорівв позики визначено, що уразі порушення строків повернення фінансової допомоги Сторона 2 сплачує Стороні 1 додатково до сум, визначених п, 6.1. цього договору, пеню в розмірі податної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми простроченої заборгованості і розраховується за кожен день прострочення повернення фінансової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення строків повернення фінансової допомоги Сторона 2 сплачує Стороні 1 суму отриманої фінансової допомоги, а також 10% (десять процентів) від простроченої суми (п. 6.1. договорів позики).

Позичальник не надав інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення позики чи сплати відсотків, інфляційних втрат та пені в іншому розмірі, ніж той, який заявлений позивачем.

Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, і правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 576 ЦК України та ст. 4 Закону України "Про заставу" предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права)(майбутній урожай, приплід худоби тощо), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічний припис міститься в ст. 19 Закону України "Про заставу".

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 590 ЦК України).

Статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено порядок реалізації предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону, із змісту якої слідує, що обтяжувач має право обрати такий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом.

За таких обставин, враховуючи неналежне виконання позичальником зобов`язань за договорами про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №17/06/26-ПФД-1від 26.06.2017 року, №18/03/21-ПФД від 21.03.2018 року, №18/04/02 - ПФД від 02.04.2018 року, №18/05/17-ПФД від 17.05.2018 року та №19/01/28-ПФД від 28.01.2019 року, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка на день розгляду справи не погашена, позивач, як правонаступник, набув право задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет застави: зерно озимої пшениці у кількості 620,0 тон; зерно озимого ріпаку у кількості 15,0 тон; незавершене виробництво (посіви) сої площею 600,0 га, кукурудзи площею 600 га та гарбуза площею 269 га на земельних ділянках, які перебувають у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, та зібране із цих земельних ділянок зерно; - шляхом визнання права власності на зазначене майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" (11772, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, с. Броники, вул. Шосейна, буд. 5-А, ) за залишковою балансовою вартістю предмету застави 9 607 879 (дев`ять мільйонів шістсот сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 88 коп. в рахунок виконання зобов`язань за договорами про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №17/06/26-ПФД-1від 26.06.2017 року, №18/03/21-ПФД від 21.03.2018 року, №18/04/02 - ПФД від 02.04.2018 року, №18/05/17-ПФД від 17.05.2018 року та №19/01/28-ПФД від 28.01.2019 року.

Щодо пояснень відповідач про те, що договір застави сфальсифікований, тобто невідомими особами вчинено кримінальне правопорушення, то слід значити, що в матеріалах справи відсутній вирок суду в кримінальному провадженні, який би набрав законної сили щодо факту вчинення кримінального правопорушення посадовими або іншими особами у зв`язку із підробленням документів - тобто відсутній належний та допустимий доказ, який може підтверджувати такі обставини підробки, а отже відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України, відповідачем не доведено обставини фальсифікації документів, а обставини на які посилається відповідач як на підстави відмови у позові є лише припущенням та недоведені.

Відповідач також зазначає, що підписант договору застави з боку відповідача перебував за кордоном, що не дозволяло підписати йому договір.

Однак слід зазначити, що на сьогоднішній день достатньо можливостей та засобів зв`язку для обміну документів між контрагентами, які перебувають за межами України.

Крім того, відповідач стверджує, що ОСОБА_1 перебував у тяжкому стані здоров 'я, який не дозволяв йому вести жодні справи, у тому числі підписувати документи.

Однак, на підтвердження вказаних обставин, відповідач надав лише довідку про перебування у лікарняному закладі (т.5, а.с.204), в якій відсутні будь-які відомості про стан здоров`я, діагноз чи інші відомості, з яких можна було б зробити висновок про неможливість підписання документів, а отже, зазначені відповідачем обставини також не доведені належними та допустимими доказами.

Окрім того, відповідач заперечує щодо підпису керівника ТОВ "Голденкерн" на договорі застави від 23.10.2019 року, при цьому відповідачем не надано жодного доказу та не наведено будь-яких аргументів, які ставили б під сумнів підписання договору застави саме цією особою.

Разом з цим, відповідно до ст. 2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно зі ст. 62 ГК України, підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний зокрема на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції.

Аналогічний висновок зроблено Вищим господарським судом України 09 квітня 2013 року в постанові по справі № 5023/5085/12.

Договір застави з додатком скріплено печатками сторін, тому слід враховувати, що підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на спірному договорі відтисків печаток сторін, як юридичних осіб. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 23.07.2019 у справі №918/780/18, який є обов`язковим для врахування судами нижчої інстанції. В цій постанові касаційним судом також зазначено: "5.2.13. Дійшовши висновку про наявність на оскаржуваному договорі печатки товариства та враховуючи той факт, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв 'язку з втратою чи викраденням печатки, суди дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що печатка товариства викорнстовувапась проти волі позивача."

ТОВ "Мирогощанське" зазначає, що між ТОВ "Мирогощанське" (Замовник) та ТОВ "Поліський стандарт" (Виконавець) було укладено Договір б/н від 30.09.2019 року на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур з додатковою угодою від 01.06.2020 року (т.9, а.с.150-161).

На виконання умов Договору, ТОВ "Поліський стандарт" передало, а ТОВ "Мирогощанське" прийняло на підставі Актів приймання-передачі до Договору посіви сільськогосподарських культур згідно Додатку 1 до Договору, а саме: Соя 582 (п`ятсот вісімдесят два) га; Кукурудза 335 (триста тридцять п`ять) га; Соняшник 44 (сорок чотири) га; Озимий ріпак 134 (сто тридцять чотири) га; Озима пшениця 451(чотириста п`ятдесят один) га; Просо 98 (дев`яносто вісім) га; Ярий ячмінь 20 (двадцять) га; Гарбузи 274 (двісті сімдесят чотири) га., а відтак, відповідно до умов Договору набуло права власності на незавершене виробництво (т. 9, а.с. 190-250, т.10, а.с. 1-69).

Крім того, 01.07.2020 року між ТОВ "Мирогощанське" та ТОВ "Поліський стандарт" було укладено Договір зарахування зустрічних вимог, відповідно до умов якого сторони засвідчують, що станом на 01 липня 2020 року ТОВ "Мирогощанське" має заборгованість перед ТОВ "Поліський стандарт" за Договором на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2020 року яка становить 21 959 215,00 грн. Крім того, сторони засвідчують, що станом на 01 липня 2020 року ТОВ "Поліський стандарт" має заборгованість перед ТОВ "Мирогощанське" по оплаті за Договором про відступлення права вимоги за Договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р. та № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., яка становить 21 959 215,00 грн. (т.10, а.с. 71).

Вказані вище зобов`язання припиняються у повному обсязі, оскільки зустрічні вимоги є рівними.

Відтак, враховуючи набуття ТОВ "Мирогощанське" згідно п.1.4 Договору від 30.09.2019 року та підписаних сторонами Договору актів приймання-передачі посівів за період з квітня по червень 2020 року та Додаткової угоди від 01.06.2020 року до Договору від 30.09.2019 року, права власності на посіви загальною вартістю 21 959 215 грн. на земельних ділянках з визначеними кадастровими номерами та враховуючи реєстрацію обтяження за Договором застави 07.07.2020 року, а відтак відсутність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна та невиконання Позивачем зобов`язання до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень") добросовісний набувач набув право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Крім того, права вимоги за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р. було передано ТОВ "Мирогощанське" на підставі Договору про відступлення права вимоги від 27.11.2019 року (т.10, а.с 70) між первісним кредитором -ТОВ "Голденкерн", боржником - ТОВ "Поліський стандарт" та новим кредитором - ТОВ "Мирогощанське", а відтак зазначені права вимоги до Відповідача станом на дату укладення Договору цесії між ТОВ "Цефей-Еко" та ТОВ "Голденкерн" останньому не належали, про що свідчить також обставини повного виконання зі Сторони ТОВ "Мирогощанське" зобов`язань перед ТОВ "Голденкерн" щодо здійснення розрахунку за відступлені до Боржника права вимоги в розмірі 21 959 215,00 грн. шляхом зарахування зустрічних вимог згідно Договору від 30.06.2020 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Мирогощанське".

Щодо вказаних тверджень ТОВ "Мирогощанське", суд відзначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходить права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте, як вбачається з поданого ТОВ "Мирогощанське" договору цесії від 27.11.2019 року, ТОВ "Голденкерн" не передано ТОВ "Мирогощанське" документів, які підтверджують право вимоги, а саме оригінали договорів позики, по яких передаються вимоги, договір застави від 23 жовтня 2019 року, відомості з бухгалтерського обліку та інші документи на підтвердження передачі прав по договорах позики.

Водночас, ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Цефей-Еко" підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі документів до договору цесії, що засвідчують права, які передаються згідно пунктом 1.1 договору про відступлення права вимоги. Крім того, сторони підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі документів до договору про відступлення права вимоги (цесії), за яким первісний кредитор оплатно передав належне йому право вимоги, в тому числі і за вищевказаними договорами на суму 21 959 215,00 грн.

Разом з цим, існування розміру заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" перед ТОВ "Голденкерн" на момент передачі права вимоги до ТОВ "Цефей- Еко" підтверджується також відомостями з бухгалтерського обліку ТОВ "Голденкерн" станом на 16.12.2019 року (т.1, а.с.26), а отже, ні документи, що підтверджують право вимоги, ні сама вимога ТОВ "Голденкерн" до ТОВ "Поліський стандарт" не була передана ТОВ "Мирогощанське", не була така передача і відображена в бухгалтерському обліку ТОВ "Голденкерн". При цьому, договір цесії від 16.12.2019 року, який укладено з ТОВ "Цефей-Еко", недійсним не визнавався.

ТОВ "Мирогощанське" також вказує, що 30.06.2020 року набуло права власності на незавершене виробництво - посіви сільськогосподарських культур згідно договору на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2019 року, який укладений між ТОВ "Мирогощанське" та ТОВ "Поліський стандарт".

Виходячи з умов договору застави та Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у користуванні Відповідача, на момент укладення договору застави, перебували земельні ділянки орієнтовною площею 2 100,00 га.

Отже, виходячи з вищевикладеного, на момент укладення договору застави та станом на день розгляду справи у суді, Відповідач є власником незавершеного виробництва (предметом застави), яке знаходиться на орендованих земельних ділянках, а після укладення договору застави від 23.10.2019 року відповідач не мав права відчужувати предмет застави.

Однак, з поданого ТОВ "Мирогощанське" договору на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2019 року, а саме п.1.4. договору вбачається, що ТОВ "Мирогощанське" стає власником незавершеного виробництва (посівів) із моменту підписання сторонами акта приймання - передачі посівів.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткова угода від 01.06.2020 року та всі акти приймання-передачі до Договору на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2019 року укладені вже після укладення Договору застави незавершеного виробництва від 23.10.2019 року, попри заборону здійснювати відчуження предмету застави.

Окрім того, договір на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2019 року з боку відповідача підписаний виконавчим директором ТОВ "Поліський стандарт" Власюком В.В. Відповідно до Додаткової угоди від 01.06.2020 року до договору на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2019 року загальна вартість посівів складає 21 959 215,00 грн. з ПДВ.

Разом з тим, відповідно до даних ЄДРПОУ Власюк В.С. уповноважений вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (укладати договори на суму, що не перевищує 6 млн. грн., по зовнішньо-економічним договорам - 200 тис.евро або еквівалент цієї суми в іноземній валюті, без прав вчинення правочинів на отримання кредитів, передачу майна в заставу, видачу порук гарантій,) - представник; ОСОБА_3 - (Повноваження: Вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числи підписувати договори тощо (без права продажу та ліквідації осн. засобів, с/г техніки, трансп. засобів, відчуження або придбання корпор. прав, розірвання договорив оренди землі) - представник.

Таким чином, виконавчий директор ТОВ "Поліський стандарт" Власюк В.В. не мав та не має повноваження на підписання/укладення Договору на вирощування та поставку посівів сільськогосподарських культур від 30.09.2019 року.

Додатков слід зазначити, що приписами ст. 204 ЦК України унормовано, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У свою чергу, ні відповідачем ні іншими учасниками провадження не надано суду доказів того, що договір застави незвавершеного виробництва від 23.10.2019 року та договір про відступлення права вимоги (цесії) №16/12/2019-Г від 16.12.2019 року, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, є нікчемними, недійсними чи в судових інстанціях перебувають справи про визнання їх недійсними.

Окрім того, якщо правочини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у цій справі, будуть у подальшому визнанні недійсними, то за правилами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У будь-якому випадку при наявності відповідних підстав сторони не будуть позбавлені права переглянути рішення суду у порядку, передбаченому ГПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сукупним аналізом наведених вище норм права, взятих судом до уваги тверджень сторін і учасників судового процесу та досліджених доказів, суд констатує достатні правові підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко".

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 144 118 грн. 19 коп. - судового збору за подання позовної заяви та 1 051 грн. 00 коп. - судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 04.11.2020 року, оскільки заяву про забезпечення позову від 08.07.2020 року ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року задоволено частково, а постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14 липня 2020 року про забезпечення позову у справі №918/686/20 - задоволено, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14 липня 2020 року та Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 липня 2020 року у справі №918/686/20 скасовано та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" про забезпечення позову у справі №918/686/20 від 08.07.2020, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.10.2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову від 27.10.2020 року відмовлено, заяву про забезпечення позову від 02.11.2020 року ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.11.2020 року залишено без розгляду та повернути разом з доданими матеріалами заявнику.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 237 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" - задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький р-н, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А, ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" (11772, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, с. Броники, вул. Шосейна, буд. 5-А, ) за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., в розмірі 25 730 183 (двадцять п`ять мільйонів сімсот тридцять тисяч сто вісімдесят три) грн. 76 коп., звернути стягнення на предмет застави: зерно озимої пшениці у кількості 620,0 тон; зерно озимого ріпаку у кількості 15,0 тон; незавершене виробництво (посіви) сої площею 600,0 га, кукурудзи площею 600 га та гарбуза площею 269 га на земельних ділянках, які перебувають у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, та зібране із цих земельних ділянок зерно; - шляхом визнання права власності на зазначене майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" (11772, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, с. Броники, вул. Шосейна, буд. 5-А, ) за залишковою балансовою вартістю предмету застави 9 607 879 (дев`ять мільйонів шістсот сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 88 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький р-н, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" (11772, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, с. Броники, вул.. Шосейна, буд. 5-А, ) 144 118 (сто сорок чотири тисячі сто вісімнадцять) грн. 19 коп. - судового збору за подання позовної заяви та 1 051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн. 00 коп. - судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 04.11.2020 року.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 11 грудня 2020 року.

Суддя Романюк Ю.Г.