ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 5023/5383/12 (922/2859/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

без виклику учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" (вх. № 27909 від 30.11.2020) про відвід судді

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "ФК "Поліс"
до Фізичної особи ОСОБА_1 , Фізичної особи ОСОБА_2 , Фізичної особи - підприємця Шкумат Ігора Миколайовича, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталія Віталіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Тельпіс Ольга Вікторівна
про усунення перешкод у здійсненні права власності у межах справи про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль"

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №5023/5383/12 про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль".

30.11.2020 року від представника ТОВ "Інтервертикаль" адвоката Гамея В.В. надійшла заява (вх. № 27909) про відвід судді Господарського суду Харківської області Усатого В.О. від розгляду справи №5023/5383/12 (№922/2859/20), тобто справи за позовом ТОВ "Інтервертикаль" до фізичних осіб про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Ухвалою від 03.12.2020 судом було визнано заявлений ТОВ "Інтервертикаль" відвід судді Усатому В.О. необґрунтованим, передано заяву ТОВ "Інтервертикаль" (вх. 27909 від 30.11.2020) про відвід на розгляд іншому судді, визначеному в порядку статті 32 ГПК України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 року, для розгляду заяви визначено суддю Лаврову Л.С.

Розглянувши заяву про відвід судді Усатого В.О., суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 13 ст. 32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування необхідності відводу судді заявник вказував, що 25.11.2020 з відкритих джерел інформації, зокрема, з офіційного сайту Господарського суду Харківської області позивачу стало відомо про те, що 18.11.2020 біля приміщення суду відбувся пікет громадян, які придбали нерухоме майно (квартири) в м. Харкові по вул. Ковтуна, 42-а, що належало підприємству ТОВ "Інтервертикаль" та з 2012 року перебуває у банкрутстві. Позивачу стало відомо про те, що зазначений пікет тривав три дні, а в мережі Інтернет поширювалися відомості про те, що мешканці багатоквартирного житлового будинку є законними власниками своїх квартир, що відбувається рейдерське захоплення, який підтримує суддя. Позивач вважає зазначені вище дії щодо пікетування та поширення інформації у соціальних мережах - протиправним тиском на суд. Поряд з цим, позивач вважає, що зазначені вище дії та їх широкий резонанс викликають у нього сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що є підставою для відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Визначаючи зміст поняття безсторонності судді, суд керується викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 р., в якому було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведене вбачається, що позивачем у клопотанні про відвід судді не наведено жодної підстави, яка передбачена ст. 35 ГПК України, а усі його аргументи зводяться до наявності у позивача сумнівів щодо неупередженості або об`єктивності судді, що жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності судді відносно учасників судової справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що заява про відвід судді не містить посилань на належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів щодо неупередженості судді при розгляді даної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" (вх. № 27909 від 30.11.2020) про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя Л.С. Лаврова