ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 грудня 2020 року Справа № 925/962/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від стягувача представник не з`явився,

від першого боржника представник не з`явився,

від другого боржника представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім

Євротрубпласт

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає

виконанню

у справі

за первісним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім

Євротрубпласт, м. Рубіжне, Луганська область

до 1. приватного підприємства УКР-ЄВРО БУД, м. Черкаси,

2. товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо

комерційна фірма ПІЩЄМАШСНАБ, м. Черкаси

про стягнення солідарно 576 766 грн. 46 коп.

за зустрічним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо

комерційна фірма ПІЩЄМАШСНАБ, м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім

Євротрубпласт, м. Рубіжне, Луганська область

про визнання недійсним договору поруки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарським судом Черкаської області 12 травня 2020 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з приватного підприємства УКР-ЄВРО БУД та з товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма ПІЩЄМАШСНАБ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт 439 408 грн. 78 коп. боргу, 72 449 грн. 00 коп. пені, 51 218 грн. 80 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 6 246 грн. 51 коп. інфляційних втрат.

Стягнуто з приватного підприємства УКР-ЄВРО БУД на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт - 4 269 грн. 95 коп. судового збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма ПІЩЄМАШСНАБ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт - 4 269 грн. 95 коп. судового збору.

В решті вимог товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт до приватного підприємства УКР-ЄВРО БУД та товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма ПІЩЄМАШСНАБ в позові відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2020 року вищевказане рішення суду залишено без змін.

29 жовтня 2020 року на виконання рішення суду від 12 травня 2020 року Господарським судом Черкаської області було видано відповідні накази.

02 грудня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява від товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню призначено в судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 11 грудня 2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень Господарського суду Черкаської області.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (ч.3 ст. 328 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, а також розглянувши заяву стягувача, судом враховано наступне:

Так, у своїй заяві стягувач вказував, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 травня 2020 року присуджено стягнення заборгованості солідарно з обох відповідачів, а у стягувача в наявності лише один виконавчий документ - наказ суду, а тому у стягувача відсутня можливість пред`явлення наказу до виконання щодо обох боржників одночасно. В зв`язку з чим стягувач звернувся до суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та видачі заявнику наказів щодо кожного боржника окремо із зазначенням застереження про солідарне стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами (ч. 4 ст. 4 вищевказаного Закону).

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, якою внесено зміни до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 в редакції постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про внесення змін і доповнень до деяких постанов Пленуму Вищого господарського суду України №2 від 16 грудня 2015 року, встановлено, що якщо кілька відповідачів, до яких було пред`явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов`язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому документі зазначено два боржника.

Рішення суду від 12 травня 2020 року, яке набрало законної сили, боржниками не виконано.

Відповідно до приписів статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України Про міжнародні договори України і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, №. 38773/05, від 26 липня 2012 року, зазначено, що Суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Суду у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Із врахуванням викладеного, господарський суд на виконання пункту 1 статті 6 Конвенції, який (серед іншого) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін, приймає рішення про визнання наказу суду від 29 жовтня 2020 року №925/962/19 таким, що не підлягає виконанню та про видачу товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт наказів на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 12 травня 2020 року щодо кожного боржника окремо із зазначенням застереження про солідарне стягнення.

Видача наказів на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 12 травня 2020 року щодо кожного боржника окремо із зазначенням застереження про солідарне стягнення, які (накази) відповідатимуть вимогам чинного законодавства, не змінюватимуть суті рішення і сприятимуть реальному виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, і не порушуватиме жодним чином прав та законних інтересів боржників.

Суд також зазначає, що не може вважатись зміною підстав заявлених у заяві вимог, зокрема, зміна посилання на норми права, посилання суду в судовому рішенні на інші, ніж зазначено заявником, норми права.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас невжиття заходів до приведення наказу суду від 29 жовтня 2020 року у відповідність до вимог, встановлених Законом України Про виконавче провадження, у спосіб, який вказує заявник у своїй заяві, може мати наслідком невиконання рішення суду у строки передбачені Законом.

Таким чином, заява товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Привести наказ суду зі справи у відповідність із вимогами Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з чим: визнати наказ Господарського суду Черкаської області від 29 жовтня 2020 року про стягнення солідарно з приватного підприємства УКР-ЄВРО БУД та з товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма ПІЩЄМАШСНАБ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт 439 408 грн. 78 коп. боргу, 72 449 грн. 00 коп. пені, 51 218 грн. 80 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 6 246 грн. 51 коп. інфляційних втрат таким, що не підлягає виконанню.

3. Видати накази на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 12 травня 2020 року у справі №925/962/19 щодо кожного боржника окремо із зазначенням застереження про солідарне стягнення.

4. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович