ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2020 справа № 914/1944/20

м.Львів

За позовом: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Абриколь», м.Львів

про стягнення 8082,00грн. витрат

Суддя Щигельська О.І.

За участю секретаря Зарицької О.Р.

Представники сторін:

Від позивача: Захарченко Т.С. - адвокат;

Від відповідача: Глинська-Кривонос С.О. адвокат

Суть спору: Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», м.Львів звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Абриколь», м.Львів про стягнення 8082,00грн. витрат.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Зокрема, ухвалою суду від 23.11.2020 підготовче засідання відкладено на 07.12.2020.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання від сторін не надходило та не заявлялось.

Сторони явку повноважних представників в підготовче засідання 07.12.2020 забезпечили.

В ході проведення підготовчого засідання представник відповідача подала відзив на позовну заяву ( в подальшому був зареєстрований в канцелярії суду за вх.№35042/20 від 07.12.2020), просила суд продовжити строк на його подання та долучити його до матеріалів справи.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що відповідачем не обгрунтовано поважності причин неподання відзиву на позовну заяву у строк встановлений судом.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

У відповідності до ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положення ч.1 ст.119 ГПК України, пов`язують можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку, при цьому не ставить можливість такого поновлення в залежність від тривалості прострочення. При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Окрім цього, суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Так, ухвалою суду від 06.08.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, де зокрема, відповідача було зобов`язано у строк 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідач раніше звертався до суду з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву на позову, в обгрунтування чого посилався на те, що матеріали позову на адресу відповідача не надходили, а зважаючи на хворобу представника, він мав можливість ознайомитись з матеріалами справи лише 30.09.2020. Ухвалою суду від 05.10.2020, судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з огляду на те, що відповідачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на причину пропуску встановленого судом строку на подання відзиву та, в порушення вимог ч.4 ст.119 ГПК України, не вчинено процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, - не подано відзив на позовну заяву.

На переконання суду, відповідачем не наведено та не доведено наявності поважних причин, які унеможливили подання у встановлені судом строки відзиву на позов.

Зважаючи на вищевикладене, а також беручи до уваги те, що 30.09.2020 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується відміткою про ознайомлення, проставленою представником на клопотанні від 08.09.2020 (вх.№26171/20 від 08.092020), а отже, відповідач мав можливість підготувати та подати обгрунтований відзив на позовну заяву. Відтак, суд вважав за доцільне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, долучити відзив до матеріалів справи, проте не приймати до уваги при розгляді справи по суті.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 113, 118, 119, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні усного клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

2. Долучити відзив на позовну заяву (вх.№35042/20 від 07.12.2020) до матеріалів справи в якості письмових пояснень, проте не брати до уваги при розгляді справи по суті.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст.235 ГПК України.

Суддя О.І. Щигельська