ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 03/77-50

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Колос І.Б., Львова Б.Ю.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу господарського суду Волинської області від 30.06.2020 (суддя Костюк С.В.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 (колегія суддів: Бучинська Г.Б. (головуючий), Філіпова Т.Л., Василишин А.Р.)

за заявою акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - Банк) в особі філії у місті Луцьку про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 03/77-50

за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії акціонерного товариства "Укрексімбанк" у м. Луцьку

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідпродукт";

товариства з обмеженою відповідальністю "Альтера"

про стягнення 1 715 857,62 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У зв`язку з перебуванням судді Селіваненка В.П. на лікарняному склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.12.2020, який наявний в матеріалах справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.07.2010 у справі № 03/77-50 позов було задоволено, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідпродукт" та товариства з обмеженою відповідальністю "Альтера" на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку заборгованість за кредитом у розмірі 1 335 227,70 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 366 559,70 грн, комісію за управління кредитом у розмірі 14 070,22 грн, а загалом 1 715 857,62 грн.

На примусове виконання рішення суду від 05.07.2010 видано наказ від 19.07.2010 № 03/77-1 зі строком пред`явлення до виконання до 20.07.2013.

Відповідно до акта господарського суду Волинської області від 20.01.2016 № 29 "Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду", справа № 03/77-50 була знищена.

В господарському суді Волинської області на зберіганні перебуває лише оригінал рішення господарського суду Волинської області від 05.07.2010 у справі № 03/77-50.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.06.2020 заяву філії Банку про відновлення втраченого судового провадження у справі №03/77-50 задоволено. Відновлено судове провадження в частині наказу господарського суду Волинської області від 19.07.2010 №03/77-1 про примусове виконання рішення.

Банк 24.06.2020 звернувся до господарського суду Волинської області із заявою в якій просив видати дублікат наказу господарського суду Волинської області від 19.07.2010 №03/77-1 у справі № 03/77-50 про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідпродукт" та товариства з обмеженою відповідальністю "Альтера" на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії акціонерного товариства "Укрексімбанк" у м. Луцьку 1 715 875,62 грн боргу за кредитом у зв`язку з його втратою.

При цьому заявник зазначав про невиконання рішення господарського суду Волинської області від 05.07.2010 зі справи № 03/77-50.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду

Ухвалою господарського суду Волинської області від 30.06.2020 у справі № 03/77-50 відмовлено Банку у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу господарського суду Волинської області від 19.07.2010 №03/77-1 у справі № 03/77-50.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 ухвала суду першої інстанції від 30.06.2020 залишена без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що заяву про видачу дубліката наказу подано Банком після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Разом з тим суди зазначили, що відновлення втраченого судового провадження в частині наказу господарського суду Волинської області від 19.07.2010 № 03/77-1 про примусове виконання рішення та поновлення строку на звернення з відповідною заявою не є поновленням пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до вимог статті 329 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Банк, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме статті 360 ГПК України, просить суд касаційної інстанції судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати та ухвалити нове рішення, відповідно до якого заяву Банку задовольнити та видати останньому дублікат виконавчого документа.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до приписів статті 360 ГПК України розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення можливий виключно в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, таким чином ухвалою господарського суду Волинської області від 21.05.2020 судом було поновлено Банку строк пред`явлення наказу до виконання, а тому заяву про видачу дублікату виконавчого документа подано в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суди попередніх інстанцій помилково вважають, що ухвалою господарського суду Волинської області від 21.05.2020 не поновлено строк для пред`явлення наказу до виконання.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

Спір у справі стосується питання видачі дубліката наказу господарського суду Волинської області від 19.07.2010 № 03/77-1 у справі № 03/77-50 за заявою Банку від 22.06.2020 вих. № 0860301/14275-20.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ... судом, ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).

Судами попередніх інстанцій за результатами розгляду заяви Баку з`ясовано, що заяву про видачу дубліката наказу подано після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, при цьому заявник звертаючись до суду з відповідною заявою не просив про поновлення такого строку.

Пунктом 19.4 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі, містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №24/262).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.05.2020 у справі № 03/77-50, Банку було поновлено строк на подання заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

Таким чином, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій відновлення втраченого судового провадження в частині наказу господарського суду Волинської області від 19.07.2010 не є аналогічною процесуальною дією поновленню пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому при вирішенні відповідних процесуальних питань суди мають керуватися і різними правовими нормами.

Так відповідно до приписів статті 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Разом з тим частиною п`ятою статті 360 ГПК України встановлено, що заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

При цьому необхідно зазначити, що частиною п`ятою статті 360 ГПК України передбачено саме поновлення строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження, а не поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, оскільки судами було встановлено, що ухвалою господарського суду Волинської області від 21.05.2020 Банку було поновлено строк для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження, а заява про видачу дубліката наказу була поданна після закінчення строку для пред`явлення судового наказу для виконання і клопотання про поновлення такого строку не заявлялось, Касаційний господарський суд вважає, що суди попередніх судових інстанцій: повно і всебічно дослідивши обставини даної справи, перевіривши їх поданими заявником доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, навівши в оскаржуваних судових рішеннях необхідне мотивування, встановивши факт відсутності підстав для видачі заявнику дубліката виконавчого документа, правомірно відмовили у задоволенні заяви Банку.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись з касаційною скаргою, Банк не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих судових рішень зі справи.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Банку залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

Понесені Банком у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Банк, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 30.06.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 зі справи № 03/77-50 залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Б. Львов