ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 справа № 914/1901/20

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Марінченко Р. І., розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», м. Львів,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський Хлібокомбінат», м. Мостиська Львівської області,
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Департамент містобудування Львівської міської ради, м. Львів,
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Департамент економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів
про: стягнення 31'812,00 грн витрат, пов`язаних з проведення демонтажу рекламних конструкцій та вивісок, їх транспортуванням та зберіганням.
За участю представників:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився,
третьої особи 1:не з`явився,
третьої особи 2:не з`явився.
1. Судові процедури.

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський Хлібокомбінат» про стягнення 31'812,00 грн витрат, пов`язаних з проведення демонтажу рекламних конструкцій та вивісок, їх транспортуванням та зберіганням.

1.2. Ухвалою суду від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.08.2020.

Підготовче засідання 17.08.2020 було відкладено на 05.10.2020. Ухвалою суду від 05.10.2020 залучено до участі у справі Департамент містобудування Львівської міської ради третьою особою 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та Департамент економічного розвитку Львівської міської ради третьою особою 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 19.10.2020. Підготовче засідання 19.10.2020 відкладалось на 02.11.2020.

1.3. ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» 15.09.2020 подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 02.10.2020 заперечення на позовну заяву разом із доданими документами.

КП «Адміністративно-технічне управління» 05.10.2020 подано клопотання про ознайомлення матеріалів справи, 13.10.2020 подано відповідь на заперечення відповідача з додатками.

1.4. Ухвалою суду від 02.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.11.2020.

1.4.1. Також, у підготовчому засіданні 02.11.2020 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 03.11.2020 реалізовано відповідне право.

Окрім того, 06 та 13 листопада 2020 року відповідачем подано до суду додаткові пояснення та клопотання про долучення документів (копії Статуту товариства та посадової інструкції заступника директора вказаного товариства) відповідно.

1.4.2. Позивачем 13.11.2020 подано клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та долучення таких доказів до матеріалів справи (листа позивача від 02.10.2020 № 2410-10-3735, листа ФОП Кухарського О. В. від 05.11.2020, витягу з ЄДРПОУ щодо ФОП Кухарського О. В.).

Подане клопотання обґрунтоване тим, що враховуючи заперечення відповідача на позов, для з`ясування спірного питання щодо ринкової вартості рекламних засобів, Управління звернулось листом до ФОП Кухарського О. В. з проханням надати інформацію про орієнтовну вартість демонтованих вивісок та конструкцій зовнішньої реклами відповідача. Відповідь ФОП Кухарського О. В. із запитаною інформацією надійшла позивачу від лише 09.11.2020.

1.4.3. Частиною 1, 4, 5 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Таким чином, суд розглянувши та дослідивши подане клопотання разом із поданими документами, дійшов висновку поновити стороні відповідний процесуальний строк для подання цих доказів.

1.5. Ухвалою суду від 16.11.2020 відкладено розгляд справи по суті на 30.11.2020 з підстав, вказаних у даній ухвалі.

27 листопада 2020 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю усіх представників юридичного відділу Комунального підприємства.

1.6. 30 листопада 2020 року у судове засідання представники сторін та третіх осіб не з`явились, окрім позивача причин неприбуття не повідомили, хоч були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

1.6.1. Суд розглянувши заявлене клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні такого, враховуючи наступне.

Учасникам процесу забезпечено можливість реалізувати свої законні права та інтереси, в тому числі, перше судове засідання з розгляду справи по суті було відкладено у зв`язку із неявкою жодного представника учасника процесу, відповідачу забезпечено право на належний судовий захист, інших заяв чи клопотань з процесуальних питань, що опосередковують рух справи суду не подано.

1.6.2. Відповідно до частин першої та третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Частинами 1, 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

1.6.3. Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

1.6.4. Разом з тим, суд звертає увагу сторін на правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 16.07.2020 у справі № 924/369/19, з якої вбачається, що встановлений на всій території України карантин, згідно з постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2020 № 211 не є перешкодою у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

1.7. Таким чином, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, сплив встановлених законом процесуальних строків для розгляду справи по суті, достатність доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, відсутність невирішених клопотань від учасників процесу з процесуальних питань, належне повідомлення учасників процесу про розгляд даної справи, суд дійшов висновку розглянути спір по суті у даному судовому засіданні за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 30.11.2020 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. У позовній заяві КП «Адміністративно-технічне управління» (позивач у справі) заявлено вимоги про відшкодування витрат з демонтажу, транспортування та зберігання конструкцій зовнішньої реклами та малих архітектурних форм (вивісок) ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» (відповідач у справі) на загальну суму 31'812,00 грн. Вказані вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем положень Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок)» тощо.

2.2. ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» (Відповідач у справі) у запереченнях (відзиві) на позов вказує про необґрунтованість такого, вказав:

Відповідальність у вигляді відшкодування шкоди вимагає для її застосування наявності складу правопорушення.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач є власником демонтованих рекламних засобів.

На підтвердження власних доводів про те, що останній не є власником спірного демонтованого майна долучено відомості амортизації основних засобів за 1 квартал 2018 року, за 1 квартал 2019 року; відомості амортизації НМА за вказані вище періоди та фінансові звіти СМП на 31.03.2018 та на 31.03.2018.

2.3. Позивач у відповіді на заперечення щодо позову вказав:

1. У відомостях амортизації основних засобів, долучених відповідачем до його заперечення на позовну заяву, відсутня інформація щодо демонтованих конструкцій зовнішньої реклами та вивісок, оскільки ціна вказаних демонтованих вивісок і конструкцій зовнішньої реклами не може становити, більше 6000 гривень, а тому дані про них не вносяться у відомість (що кореспондується із положеннями п. 14.1.3., 14.1.138 ст. 14 Податкового кодексу України).

Оглянувши долучені фінансові звіти ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» слід зазначити, що звіт складається з інформації про активи та пасиви Відповідача із зазначенням загальних бухгалтерських понять без конкретизації по окремих активах чи пасивах, які є на балансі у Відповідача. З даних фінансових звітів неможливо встановити чи демонтовані вивіски ввійшли в розділ активи, чи в розділ пасиви Відповідача і, чи взагалі ввійшли у долучений до Заперечення звіт. Отже, надані Відповідачем докази в підтвердження відсутності своєї вини не є належними доказами в розумінні ст. 76 Господарського кодексу України, оскільки на підставі них неможливо встановити обставини, які входять в предмет доказування.

2. Відповідач, самовільно встановивши конструкцію зовнішньої реклами на вул. Дністерській, 2 завдав КП «Адміністративно-технічне управління» майнову шкоду, яка полягала в неотриманні Позивачем плати за розміщення зовнішньої реклами та призвела до збитків, завданих підприємству, пов`язаних з примусовим демонтажем самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами та вивісок.

Відповідачем не подано жодних належних доказів відсутності його вини у вчиненні правопорушень, внаслідок яких КП «Адміністративно-технічне управління» понесло збитки.

3. У даній справі існує повний склад цивільного правопорушення у діях відповідача з огляду на наступне:

- протиправна поведінка полягає у самовільному встановлені спірних об`єктів;

- збитки складають витрати позивача на послуги підрядника щодо демонтажу, рекламних конструкцій та вивісок, їх транспортуванням та зберіганням;

- причинно наслідковий зв`язок між протиправню поведінкою та збитками полягає у тому, що внаслідок протиправних дій відповідача позивчу було завдано збитків у вигляді понесених витрат, які Підприємство здійснило на виконання наказів Департаменту економічного розвитку та Департаменту містобудування Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій»;

- вина, незважаючи на наявність встановленої законом заборони щодо самовільного встановлення рекламних конструкцій та вивісок без виданого у встановленому порядку дозволу, Відповідач все ж таки самовільно їх встановив.

На скеровані на адресу відповідача вимоги Департаменту містобудування, Департаменту економічного розвитку, листи-вимоги КП «Адміністративно-технічне управління» про відшкодування витрат за демонтаж, транспортування та зберігання, Відповідач не реагував.

Особа власника (користувача) демонтованих рекламних засобів та вивісок встановлювалась на підставі усних пояснень працівників ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат», які здійснювали продаж продукції Відповідача. 30 січня 2018 року було складено акт обстеження за участю представників Позивача та районної адміністрації. Законодавством не передбачено обов`язку скеровувати вказані акти обстеження на адресу відповідача.

Однак жодних повідомлень від відповідача про те, що конструкції йому не належать не було, як не було вчинено жодних дій для того, щоб уникнути понесення Позивачем збитків та вирішення спору у судовому порядку.

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області було винесено рішення від 11.12.2017 № 0239 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу Відповідачем на вул. Солодовій, 4. Вказане рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області скеровувалося на адресу ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат», однак Відповідач жодним чином не відреагував.

На демонтованих конструкціях зовнішньої реклами та вивісках зазначено зареєстроване найменування Відповідача, тому вказане підтверджує те, що демонтовані вивіски і конструкції зовнішньої реклами належать саме Відповідачу.

3. Обставини справи.

3.1. 15 лютого 2018 року Департамент містобудування Львівської міської ради Вимогою № 23/Р-3-658 (а.с. 18) повідомив ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» про порушення вимог «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок у м. Львові» (рішення виконкому від 11.11.2016 № 1025), а саме: самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні тимчасової споруди, за адресою вул. Солодова, 4 у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність. Вивіска складається з однієї конструкції. Розмір конструкції 1,20 х 0,55 м. Запропоновано в термін до 02.03.2018 усунути вказане порушення, демонтувати вивіску або виготовити паспорт МАФ (вивіски) та отримати лист про відповідність в уповноваженого органу. Докази надіслання вимоги долучено до матеріалів справи (а.с. 19).

Наказом № 40 від 14.03.2018 Департамент містобудування ЛМР «Про демонтаж малих архітектурних форм (вивісок)» наказав КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати самовільно встановлені вивіски, в тому числі, власника ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» за адресою: вул. Солодова, 4, вимога № 23/Р-3-658 від 15.02.2018 (а.с. 27-28).

3.2. 19 березня 2018 року Департамент економічного розвитку Львівської міської ради Вимогою № 23/Р-17-1138 (а.с. 12) повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Мостиський Хлібокомбінат» про порушення вимог ч. 1 ст. 16 закону України «Про рекламу», а саме: самовільне встановлення спеціальної конструкції зовнішньої реклами на фасаді тимчасової споруди, на вул. Дністерській, 2. Розмір площини рекламної конструкції 1,75 х 2,00 м. запропоновано у термін до 03.04.2018 усунути вказане порушення. Докази надіслання вимоги долучено до матеріалів справи (а.с. 13).

Наказом № 46-Д від 23.04.2018 Департамент економічного розвитку ЛМР «Про демонтаж самовільно встановленої конструкції зовнішньої реклами», наказав КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами, в тому числі і власника ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» за адресою: вул. Дністерська, 2 на фасаді будинку, вимога № 23/Р-1-1138 від 19.03.2018 (а.с. 20-21).

3.3. 21 березня 2018 року Департамент містобудування Львівської міської ради Вимогою № 23/Р-17-1205 (а.с. 14) повідомив ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» про порушення вимог «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок у м. Львові» (рішення виконкому від 11.11.2016 № 1025), а саме: самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні тимчасової споруди за адресою вул. Дністерська, 2 у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність. Вивіска складається з однієї конструкції. Розмір конструкції 2,00 х 0,80 м. У зв`язку із цим запропоновано в термін до 05.04.2018 усунути вказане порушення, демонтувати вивіску або виготовити паспорт МАФ (вивіски) та отримати лист про відповідність в уповноваженого органу. Докази надіслання вимоги долучено до матеріалів справи (а.с. 15).

Наказом № 65 від 18.04.2018 Департамент містобудування ЛМР «Про демонтаж малих архітектурних форм (вивісок)» наказав КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати самовільно встановлені вивіски, в тому числі, власника ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» за адресою: вул. Дністерська, 2, вимога № 23/Р-17-1205 від 21.03.2018 (а.с. 22-23).

3.4. 06 лютого 2019 року Департамент містобудування Львівської міської ради Вимогою № 23/Р-2-298 (а.с. 16) повідомив ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» про порушення вимог «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок у м. Львові» (рішення виконкому від 11.11.2016 № 1025), а саме: самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні тимчасової споруди, за адресою вул. Кавалерідзе, 7 у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність. Вивіска складається з однієї конструкції. Розмір конструкції 1,20 х 0,60 м. Запропоновано в термін до 21.02.2019 усунути вказане порушення, демонтувати вивіску, про що повідомити КП «Адміністративно-технічне управління» листом. Докази надіслання вимоги долучено до матеріалів справи (а.с. 17).

Наказом № 17 від 05.03.2019 Департамент містобудування ЛМР «Про демонтаж малих архітектурних форм (вивісок)» наказав КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати самовільно встановлені вивіски, в тому числі, власника ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» за адресою: вул. Кавалерідзе, 7, вимога № 23/Р-2-298 від 06.02.2019 (а.с. 27-28).

3.5. 03 квітня 2018 року між КП «Адміністративно-технічне управління» (Замовник за Договором) та ФОП Флис Т. І. (Виконавець за Договором) укладено Договір про надання послуг № 03/04/18. За умовами цього Договору, Виконавець зобов`язується надати Замовникові послуги із демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій та малих архітектурних форм (вивісок) із залученням за необхідності, автомобільної техніки та спеціальної автомобільної техніки, (включаючи завантажувально-розвантажувальні роботи), Замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти надані послуги й оплатити їх. Вартість наданих послуг визначається згідно з Договірною ціною на послуги по демонтажу рекламних конструкцій та вивісок (додаток 1) до цього договору. Замовник зобов`язаний за надані Виконавцем послуги перерахувати на рахунок Виконавця суму, зазначену в Актах виконаних робіт, впродовж 5 днів від дати надання послуг. Загальна сума договору складає 1'140'000,00 грн (розділ 1, 2 Договору).

Додатком 1 до договору № 03/04/18 від 03.04.2018 є Договірна ціна на послуги по демонтажу рекламних конструкцій та малих архітектурних форм (вивісок), у якому передбачено види робіт, одиниці виміру, кількість, ціну та загальну суму.

Також, між сторонами Договору 31.12.2018 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 03/04/18 про надання послуг, згідно з якою змінено загальну суму договору, на 1'360'000,00 грн та строк дії Договору.

Додатковою угодою № 2 до Договору № 03/04/18 про надання послуг змінено строк дії договору до 30.04.2019.

3.6. 27 березня 2018 року між КП «Адміністративно-технічне управління» (Замовник за Договором) та ФОП Алексєєвою М. М. (Виконавець за Договором) укладено Договір № 27/03/18 від 27.03.2018 Виконавець зобов`язується надати Замовникові послуги із «Прокату вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів» ДК 021:2015 (60180000-3), «Прокат вантажних автомобілів та промислових транспортних засобів із водієм для перевезення товарів та надання послуг», Замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти надані послуги й оплатити їх. Вартість наданих послуг визначається згідно з Договірною ціною на послуги «Прокат вантажних автомобілів та промислових транспортних засобів із водієм для перевезення товарів та надання послуг» (додаток 1) до цього договору. Замовник зобов`язаний за надані Виконавцем послуги перерахувати на рахунок Виконавця суму, зазначену в Актах виконаних робіт, впродовж 5 днів від дати надання послуг. Загальна сума договору складає 719'125,00 грн (розділ 1, 2 Договору).

Додатком 1 до договору № 27/03/18 від 27.03.2018 є Договірна ціна на послуги «Прокат вантажних автомобілів та промислових транспортних засобі із водієм для перевезення товарів та надання послуг», у якому передбачено види послуг, кількість годин, ціну за 1 год. роботи у денний час (06:00 22:00) грн. без ПДВ, суму без ПДВ.

Також, згідно з розділом 1, 2 Договору № 02/04/2019 про надання послуг від 02.04.2019 укладеного між КП «Адміністративно-технічне управління» (Замовник за Договором) та ФОП Алексєєвою М. М. (Виконавець за Договором) Виконавець зобов`язується надати Замовникові послуги із демонтажу рекламних конструкцій та малих архітектурних форм (вивісок) (надалі об`єктів демонтажу), їх транспортування до майданчиків (складів) тимчасового зберігання Замовника, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти надані послуги й оплатити їх. Вартість наданих послуг визначається згідно з Договірною ціною на послуги із демонтажу рекламних конструкцій та малих архітектурних форм (вивісок) (додаток І) до цього договору. Замовник зобов`язаний за надані Виконавцем послуги перерахувати на рахунок Виконавця суму, зазначену в Актах виконаних робіт (наданих послуг), впродовж 10 днів від дати підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг). Загальна сума договору складає 1'575'000,00 грн.

Додатком 1 до договору № 02/04/2019 від 02.04.2019 є Договірна ціна на послуги по демонтажу рекламних конструкцій та малих архітектурних форм (вивісок), у якому передбачено види послуг, одиниці виміру, кількість, ціну та загальну суму.

3.7. На виконання взятих на себе зобов`язань Виконавці (ФОП Флис Т. І. / ФОП Алексєєва М. М.) здійснили демонтаж спеціальних конструкцій, що підтверджується Актами:

- Акт № 14 проведення демонтажу спеціальних конструкцій (а.с. 29) від 24.05.2018, складено проте, що на замовлення КП «Адміністративно-технічне управління» ФОП Флис Т. І. здійснив демонтаж спеціальної конструкції розмірами 1,75х2, демонтаж рекламних конструкцій розміром від 1 кв.м. до 5 кв.м. 1 шт., за адресою: вул. Дністрерська, 2 на підставі наказу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 46Д від 23.04.2018. При демонтажі використана спецтехніка: транспортування вантажним автомобілем до 3 т в денний час 0 год. 20 хв.

- Акт № 10 проведення демонтажу спеціальних конструкцій (а.с. 30) від 05.06.2018, складено проте, що на замовлення КП «Адміністративно-технічне управління» ФОП Флис Т. І. здійснив демонтаж спеціальної конструкції розмірами 2х0,8, демонтаж рекламних конструкцій розміром від 1 кв.м. до 5 кв.м. 1 шт., за адресою: вул. Дністрерська, 2 на підставі наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № 65 від 18.04.2018. при демонтажі використана спецтехніка: транспортування вантажним автомобілем до 3 т в денний час 0 год. 40 хв.

- Акт № 15 проведення демонтажу спеціальних конструкцій (а.с. 31) від 13.04.2018, складено проте, що на замовлення КП «Адміністративно-технічне управління» ФОП Флис Т. І. здійснив демонтаж спеціальної конструкції розмірами 1,2х0,55, демонтаж рекламних конструкцій розміром від 1 кв.м. до 5 кв.м. 1 шт., за адресою: вул. Солодава, 4 на підставі наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № 40 від 14.03.2018. при демонтажі використана спецтехніка: транспортування вантажним автомобілем до 3 т в денний час 0 год. 30 хв.

- Акт № 5 проведення демонтажу спеціальних конструкцій (а.с. 32) від 08.05.2018, складено проте, що на замовлення КП «Адміністративно-технічне управління» ФОП Алексєєва М. М. здійснено демонтаж спеціальної конструкції розмірами 1,2х0,6, рекламні конструкції, вивіски від 0,5 до 1,0 м.кв. 1 шт., за адресою: вул. Кавалерідзе, 7, на підставі наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № 17 від 05.03.2019.

3.8. ФОП Флис Т. І. виставлено КП «Адміністративно-технічне управління» рахунок на оплату № 05 від 24.05.2018 на загальну суму 7'258,00 грн, в тому числі що стосується демонтажу рекламної конструкції розміром від 1 до 5 м.кв. за адресою: вул. Дністерська, 2 у сумі 330,00 грн.

- Згідно з Актом надання послуг № 25 від 24.05.2018 підписаним між КП «Адміністративно-технічне управління» та ФОП Алексєєвою М. М., остання надала послуги з транспортування вантажним автомобілем в кількості 10,5 год. на загальну суму 3150,00 грн (а.с. 43).

24 травня 2018 року ФОП Алексєєвою М. М. виставлено рахунок на оплату постачальника № 25, за транспортування вантажним автомобілем до 3 т. на загальну суму 3'150,00 грн (а.с. 42).

- Згідно з Актом надання послуг № 31 від 05.06.2018 підписаним між КП «Адміністративно-технічне управління» та ФОП Алексєєвою М. М., остання надала послуги з транспортування вантажним автомобілем до 3 т. в кількості 8,5 год. на загальну суму 2'550,00 грн (а.с. 47).

05 червня 2018 року ФОП Алексєєвою М. М. виставлено рахунок на оплату постачальника № 31, за транспортування вантажним автомобілем до 3 т. на загальну суму 2'550,00 грн (а.с. 46).

- Згідно з Актом надання послуг № 6 від 13.04.2018 підписаним між КП «Адміністративно-технічне управління» та ФОП Алексєєвою М. М., остання надала послуги з транспортування вантажним автомобілем до 3 т. в кількості 9,5 год. на загальну суму 2'850,00 грн (а.с. 51).

13 квітня 2018 року ФОП Алексєєвою М. М. виставлено рахунок на оплату постачальника № 6, за транспортування вантажним автомобілем до 3 т. на загальну суму 2'850,00 грн (а.с. 50).

ФОП Флис Т. І. виставлено КП «Адміністративно-технічне управління» рахунок на оплату № 0506 від 05.06.2018 на загальну суму 3'960,00 грн, в тому числі що стосується демонтажу рекламної конструкції розміром від 1 до 5 м.кв. за адресою: вул. Дністерська, 2 на суму 330,00 грн (а.с. 48, 49).

ФОП Флис Т. І. виставлено КП «Адміністративно-технічне управління» рахунок на оплату № 1304 від 13.04.2018 на загальну суму 6'780,00 грн, в тому числі що стосується демонтажу рекламної конструкції розміром до 1 м.кв. за адресою: вул. Солодова, 4 на суму 280,00 грн (а.с. 52, 53).

Згідно з Актом надання послуг № 12 від 08.05.2019 підписаним між КП «Адміністративно-технічне управління» та ФОП Алексєєвою М. М., остання надала послуги з демонтажу рекламних конструкцій, вивісок на загальну суму 2'611,00 грн, в тому числі по вул. Кавалерідзе, 7 вивіска від 05 до 1,0 м.кв. у сумі 300,00 грн (а.с. 55). На оплату вказаних послуг виставлено рахунок № 12 від 08.05.2019 (а.с. 54).

На підставі Накладних № 39 від 08.05.2019, № 33 від 13.04.2018, № 55 від 05.06.2018 та № 50 від 24.05.2018 позивач прийняв рекламні конструкції відповідача на зберігання (а.с. 71).

3.9. КП «Адміністративно-технічне управління» здійснило оплату виставлених ФОП Флист Т. І. та ФОП Алексєєвою М. М. рахунків на оплату, що підтверджується долучено до матеріалів справи банківською випискою по рахунку позивача (а.с.а.с. 72-76).

3.10. КП «Адміністративно-технічне управління» Листом-вимогою на суму 2'168,28 грн (вих. № 2410-10-8013 від 15.08.2018) звернулось до ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат». Вказана сума складає демонтаж конструкції згідно наказу № 46Д від 23.04.2018 330,00 грн, транспортування 99,9 грн, зберігання конструкції станом на 13.08.2018 (81 день) 1'377,00 грн (81 день х 17 грн), ПДВ 20 % - 361,38 грн (а.с. 56). Докази надіслання долучено до матеріалів справи (а.с. 57).

Листом-вимогою на суму 2'104,92 грн (вих. № 2410-10-8302 від 20.08.2018) позивач повідомив відповідача про необхідність сплати сказаних вище коштів. Відповідну суму складають витрати на: демонтаж конструкції згідно з наказом № 65 від 18.04.2018 у розмірі 330,00 грн, транспортування конструкції у розмірі 200,10 грн, зберігання конструкції станом на 16.08.2018 (72 дні) 1'224,00 грн, ПДВ 20 % - 350,82 грн (а.с. 58). Докази надіслання вказаного листа (а.с. 59).

Листом-вимогою на суму 1'944,00 грн (вих. № 2410-10-6191 від 26.06.2018) позивач повідомив відповідача про необхідність сплати сказаних вище коштів. Відповідну суму складають витрати на: демонтаж конструкції згідно з наказом № 40 від 14.03.2018 у розмірі 280,00 грн, транспортування конструкції у розмірі 150,00 грн, зберігання конструкції станом на 22.06.2018 (70 дні) 1'190,00 грн, ПДВ 20 % - 324,00 грн (а.с. 60). Докази надіслання вказаного листа (а.с. 61).

Листом-вимогою на суму 951,60 грн (вих. №2410-10-3756 від 06.06.2019) позивач повідомив відповідача про необхідність сплати сказаних вище коштів. Відповідну суму складають витрати на: демонтаж конструкції згідно з наказом № 17 від 05.03.2019 у розмірі 300,00 грн, зберігання конструкції станом на 06.06.2019 (70 дні) 493,00 грн, ПДВ 20 % - 158,60 грн (а.с. 62). Докази надіслання вказаного листа (а.с. 63).

Відповіді відповідач на вказані вище листи-вимоги позивачу не надав, доказів протилежного до матеріалів справи не долучено.

3.11. 30 липня 2020 року позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення в примусовому порядку витрат понесених КП «Адміністративно-технічне управління», зокрема: 1240,00 грн витрат на демонтаж самовільно встановлених рекламних конструкцій та вивісок, 450,00 грн вартість транспортування демонтованих конструкцій та вивісок і 24'820,00 грн вартість зберігання таких конструкцій та вивісок щодо кожної із таких впродовж 365 днів з моменту демонтажу.

4. Позиція суду.

4.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частинами 1, 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та у порядку, встановленому цими органами на підставі Типових правил, що затверджені Кабінетом Міністрів України.

4.2. Як визначено п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 (далі Типові правила), виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно з Правил розміщення реклами у м. Львові, затверджених рішенням Львівської міської ради № 569 від 21.05.2010 (далі Правила), КП «Адміністративно-технічне управління» визначено оператором зі справляння плати та нагляду за станом зовнішньої реклами.

Відповідно до п. 1.1 Статуту КП «Адміністративно-технічне управління», підприємство створене шляхом реорганізації КП «Інспекція благоустрою та екології м. Львова» та підпорядковане Департаменту містобудування Львівської міської ради, що є представником власника територіальної громади м. Львова і органом, до сфери управління якого входить комунальне підприємство.

Основними напрямками діяльності Підприємства є, зокрема:

виконання операторських функцій при справлянні Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради плати за користування місцями для розміщення зовнішньї реклами (пп. 2.2.1. Статуту);

виконання функцій визначених окремими ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, наказами та дорученнями департаменту містобудування (пп. 2.2.4 Статуту).

Відповідно до п. 3.4 вказаних Правил, оператор: у межах своєї компетенції здійснює нагляд за дотриманням підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності, та фізичними особами встановленого Законом України Про рекламу, Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, Правилами порядку розміщення, утримання та експлуатації рекламних засобів. Інформує робочий орган про виявлені порушення, готує проекти вимог та надсилає рекламорозповсюджувачам вимоги робочого органу про усунення виявлених порушень законодавства у сфері реклами у встановлений у вимогах термін (пп.3.4.1); за результатами нагляду за станом зовнішньої реклами інформує відповідним поданням робочий орган про рекламні засоби, що підлягають примусовому демонтажу, готує проект наказу про примусовий демонтаж та здійснює демонтаж рекламних засобів у відповідності до вимог п.8 цих Правил (пп.3.4.3); організовує або проводить власними силами демонтаж самовільно розміщених рекламних засобів у порядку, визначеному у розділі 8 цих Правил (пп.3.4.7).

Під демонтажем розуміють комплекс заходів, які передбачають відокремлення рекламного засобу разом з основою від місця його розташування та транспортування у місце його подальшого зберігання. При цьому демонтаж та наступне зберігання рекламного засобу не передбачає переходу права власності на нього до територіальної громади м. Львова та оператора.

Згідно пп. 8.1.1 п. 8.1 Правил, демонтажу згідно з цими Правилами підлягають:

8.1.1. Самовільно встановлені рекламні засоби:

а) власник яких невідомий, у тому числі у разі відсутності маркування на рекламному засобі;

б) власник яких відомий, але вимоги про демонтаж не виконав.

Пунктом 8.2. Правил передбачено, зокрема, що у випадку, зазначеному у підпункті 8.1.1 б), демонтаж рекламних засобів повинні провести власники (законні користувачі) рекламного засобу самостійно за власний рахунок у термін, вказаний у вимозі робочого органу про усунення порушення Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові. У разі невиконання розповсюджувачем у зазначений термін вимог про демонтаж спеціальної конструкції оператор звертається з поданням до робочого органу не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати виявлення невиконання вимоги для підготовки наказу про примусовий демонтаж.

Як з`ясовано судом, КП «Адміністративно-технічне управління» під час виконання покладених на нього функцій були виявлені порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», про що надіслано ТзОВ «Мостиський Хлібокомбінат» вимоги Департаменту містобудування Львівської міської ради № 23/Р-3-658 від 15.02.2018 (а.с. 18), № 23/Р-17-1205 від 21.03.2018 (а.с. 14), № 23/Р-2-298 від 06.02.2019 (а.с. 16) та вимогу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 23/Р-17-1138 від 19.03.2018 (а.с. 12).

Відповідач вимоги не виконав, самостійно демонтаж рекламних конструкцій та вивісок не здійснив.

4.3. Пунктом 2.1. Правил (з урахуванням внесених змін на підставі рішення Львівської міської ради від 17.05.2013 № 332) надано визначення наступних термінів, зокрема:

- примусовий демонтаж конструкції - це засіб примусового усунення виявленого порушення вимог законодавства про рекламу (самовільного встановлення рекламного засобу), не усунутого суб`єктом господарювання у добровільному порядку;

- самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Відповідно до пп. 9.3.4.1, 9.3.4.3 п. 9.3.4 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376, уповноважені працівники КП «Адміністративно-технічне управління» у частині нагляду за станом зовнішньої реклами: забезпечують контроль за дотриманням встановленого нормативними актами утримання рекламних засобів підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм їх власності; проводять демонтаж самовільно встановлених рекламних конструкцій за наказами відповідного виконавчого органу міської ради (робочого органу з врегулювання розміщення зовнішньої реклами).

4.4. Окрім цього, згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» - вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до п. 1.7 «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок)», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 (надалі -Порядок), паспорт малої архітектурної форми (вивіски) - проектна документація, яка є підставою, для встановлення малої архітектурної Форми (вивіски). Паспорт малої архітектурної форми (вивіски) виготовляє власник (користувач) вивіски у разі відсутності на дану будівлю паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм. Узгоджений паспорт розміщення малих архітектурних форм (вивісок) підлягає внесенню у реєстр погоджених проектів малих архітектурних форм (вивісок), ведення якого забезпечує КП «Адміністративно-технічне управління».

Пунктом 1.7. Порядку, передбачено, що самовільно встановлена мала архітектурна форма (вивіска) - елемент декоративного оздоблення фасаду будинку, який розміщується з порушенням вимог діючого Порядку.

Згідно з п. 5.1. та п. 5.2. Порядку, моніторинг розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові здійснює КП «Адміністративно-технічне управління».

Контроль за дотриманням цього Порядку здійснює уповноважений орган на базі моніторингової системи КП Адміністративно-технічне управління.

Пунктом 6.2. Порядку, передбачено, що власникам самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) скеровуються вимоги уповноваженого органу (департаменту містобудування) про усунення допущеного порушення.

Відповідно до пункту 49 Типових правил розміщення реклами, затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003 року № 2067 визначається, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих правил здійснюється й у разі невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо и розміщення, наданим у визначенні та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам. Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців, якими вони були встановлені.

Згідно з п. 6.6. Порядку, примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) організовує КП «Адміністративно-технічне управління» за наказом уповноваженого виконавчого органу Львівської міської ради. Пунктом 6.1. Порядку встановлення малих архітектурних форм (вивісок), самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски) підлягають демонтажу.

Відповідно до п. 1.7. Порядку, демонтаж - це комплекс заходів, які передбачають відокремлення малої архітектурної форми (вивіски) разом з її основою від місця її розміщення та транспортування у місце її подальшого зберігання.

Частиною 1 статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Зважаючи на те, що вимоги про демонтаж конструкцій зовнішньої реклами відповідачем у добровільному порядку та у встановлений в них термін виконані не були, Департаментом економічного розвитку та Департаментом містобудування ЛМР видано накази про примусовий демонтаж означених конструкцій, зокрема: № 46-Д від 23.04.2018, № 65 від 18.04.2018, № 40 від 14.03.2018 та № 17 від 05.03.2019.

Відповідно до п. 8.3. Правил примусовий демонтаж рекламних засобів проводиться власними силами оператора або на його замовлення підрядною організацією. У разі необхідності під час проведення демонтажу можуть бути присутні власник або законний користувач рекламного засобу, представники державних органів, міських служб та інших організацій.

На виконання наказів Департаменту економічного розвитку та Департаменту містобудування ЛМР позивачем із залученням підрядників проведено демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та малих архітектурних форм (вивісок), а також транспортування таких на склад оператора для зберігання, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами проведення демонтажу спеціальних конструкцій, актами надання послуг, виставленими рахунками та доказами їх оплати, що було з`ясовано судом у пунктах 3.5. 3.9. даного рішення.

Приписами п. 8.5. Правил (з урахуванням внесених змін на підставі рішення Львівської міської ради від 17.05.2013 №332), компенсація коштів, витрачених комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» на примусовий демонтаж рекламного засобу, покладається на власника (користувача) демонтованого рекламного засобу.

Відповідно до п.п. 13.4.1 та 13.4.2 п. 13.4. Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376, витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники: за демонтаж та транспортування спеціальної конструкції у розмірі фактичних витрат та зберігання спеціальної конструкції у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Оскільки відповідачем у добровільному порядку не були демонтовані самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами та вивіски, а позивач здійснив їх примусовий демонтаж, транспортував на склад із залученням підрядників, у зв`язку з чим ним були понесені відповідні витрати:

- по демонтажу на суму 1'240,00 грн (без ПДВ),

- транспортування 450,00 грн (без ПДВ),

- зберігання 24'820,00 грн (без ПДВ).

Перевіривши подані докази на підтвердження витрат на демонтаж в розмірі 1'240,00 грн (без ПДВ), транспортування 450,00 грн (без ПДВ), судом встановлено, що такі є обґрунтованими.

Щодо послуг на зберігання, суд зазначає таке.

У розрахунку позивача за зберігання рекламних конструкцій останнім обрано такі періоди:

з 14.04.2018 по 13.04.2019 365 днів х 17 грн х 1 конструкцію = 6'205,00 грн (без ПДВ),

з 25.05.2018 по 24.05.2019 365 днів х 17 грн х 1 конструкцію = 6'205,00 грн (без ПДВ),

з 06.06.2018 по 05.06.2019 365 днів х 17 грн х 1 конструкцію = 6'205,00 грн (без ПДВ),

з 09.05.2019 по 08.05.2020 365 днів х 17 грн х 1 конструкцію = 6'205,00 грн (без ПДВ).

Однак, заявлений позивачем період має 364 дні, а не як помилково визначено - 365 днів.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що до стягнення підлягає вартість зберігання за 364 дні, яка становить 24'752,00 грн (без ПДВ).

Щодо застосування ПДВ при визначені розміру понесених витрат, то у листі ДФС України за вих. № 23363/6/99-99-15-03-02-15 від 28.10.2016 зазначено, що якщо кошти надходять до платника податків в рахунок оплати вартості поставлених таким платником товарів/послуг, в тому числі які постачаються в рамках виконання програми благоустрою міста чи інших подібних програм, які для цілей оподаткування ПДВ є об`єктом оподаткування, то на дату зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку платник зобов`язаний визначити податкові зобов`язання виходячи з вартості таких товарів/послуг.

Отже, загальна вартість усіх витрат, понесених позивачем, складає 31'730,40 грн з ПДВ.

4.5. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з приписами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є мірою відповідальності, що застосовується за наявності збитків, протиправності дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Як встановлено у результаті дослідження із наявних у матеріалів справи письмових доказів та відповідає позиції КП «Адміністративно-технічне управління», яка не спростована відповідачем, у діях останнього наявний повний склад цивільного правопорушення, склад здійсненого правопорушення описано у п. 2.3. даного рішення, з аналізом якого погоджується суд, при оцінці такого складу.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

17 жовтня 2019 року набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем підставно заявлено про стягнення 31'730,40 грн витрат на демонтаж, транспортування та зберігання незаконно встановлених відповідачем рекламних конструкцій та вивісок. Поряд з тим, в задоволенні 81,60 грн слід відмовити, у зв`язку арифметично неправильним розрахунком.

4.6. Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати.

5.1. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 2'096,53 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський Хлібокомбінат» (81300, Львівська область, місто Мостиська, вулиця Пекарська, будинок 1; ідентифікаційний код 37011924) на користь Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» (79005, місто Львів, площа Міцкевича, будинок 6/7; ідентифікаційний код 13804591) 31'730,40 грн витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу рекламних конструкцій та вивісок, їх транспортуванням і зберіганням, та 2'096,53 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.12.2020.

Суддя В.П. Трускавецький