ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 912/2171/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Широбокова Л. П., Кощеєв І. М., Орєшкіна Е. В.

від 17.08.2020

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро)

у справі № 912/2171/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Приватного підприємства "Агроінвест-К"

про стягнення 64 705,33 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Приватного підприємства "Агроінвест-К" про стягнення 31 082,60 грн пені, 4 909,41 грн 3% річних, 28 713,32 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 11.08.2008 № КГ-39-08-2008 та договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 29.09.2008 № КГ-63-09-2008 щодо оплати товару.

2. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Агроінвест-К" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 30 857,91 грн пені, 4 909,41 грн 3% річних, 28 713,32 грн інфляційних втрат, 1 762,00 грн судового збору, 3 300,00 грн витрат на правничу допомогу.

12.10.2018 на виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2018 у даній справі видано відповідний наказ.

Згідно з інформацією про виконавче провадження, 23.11.2018 було відкрите виконавче провадження № 57763700 з виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі № 912/2171/18.

Згідно з інформацією про виконавче провадження №57763700, 08.01.2020 було відновлено виконавче провадження на підставі ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2019 у справі № 912/2171/18.

16.03.2020 виконавче провадження № 57763700 з виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі №912/2171/18 було передано до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для приєднання до зведеного виконавче провадження на підставі того, що на території Бобринецького району майно, належне боржнику, відсутнє.

За період з 08.01.2020 по 16.03.2020 державним виконавцем здійснювалась перевірка майна стану боржника: один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, а саме: 08.01.2020, 21.01.2020, 07.02.2020, 24.02.2020 та 10.03.2020 щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника, а саме: 19.02.2020, зокрема, зроблено запити до наступних органів:

- Головного управління статистики у Кіровоградській області щодо надання інформації про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос), про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння за гібридами, про підсумки сівби під урожай 2017-2018 року, про хід збирання врожаю, сівби озимих та оранку на зяб; про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формами звітності, визначених наказом Державного комітету статистики України від 27.08.2008 № 296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства"; про надання іншої можливої інформації статистичного спостереження господарської діяльності боржника із метою встановлення, виявлення та перевірки майнового стану боржника за відповідними формами звітності, впродовж 2016-2019 років будь-якого майна;

- Головного управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області щодо надання інформації про наявність зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, за боржником;

- Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо надання інформації про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури;

- Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо надання інформації про наявність у власності чи у оренді земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту, за боржником;

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області щодо надання інформації про здійснення протягом 2017-2019 років фінансування страхувальника (боржника) та на надання матеріального забезпечення, в тому числі й соціальних послуг застрахованій особі - боржнику;

- АТ "ОТП БАНК", ПАТ "АГРОПРОСПЕРИС БАНК", ПАТ "ПРАВЕКС БАНК", ПАТ "ПУМБ", АТ "ПИРЕУС БАНК МКБ" щодо надання інформації про наявність та використання у власній господарській діяльності боржника аграрних розписок; ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» про надання інформації щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин протягом 2011-2019 років серед власників тварин (худоби)будь-якого майна, що зареєстроване за боржником;

- Державної авіаційної служби України щодо надання інформації про наявність у власності боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України;

- Державної служби інтелектуальної власності України щодо надання інформації про наявність в боржника в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних;

- Міністерства доходів і зборів України щодо надання інформації про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів, тощо);

- Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг щодо надання інформації про наявність та/або відсутність боржника серед власників об`єктів промислової власності;

- Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті щодо надання інформації про наявність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник;

- Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо надання інформації про наявність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів;

- Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України щодо надання інформації про наявність боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування; підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари; трубопроводів пари та гарячої води;

- Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу «ЛІСКИ» ПАТ "УКРЗАЛІЗНИЦІ", Головному інформаційно-обчислювальному центру "Укрзалізниці" щодо надання інформації про наявність боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу - вагони всіх видів, локомотивів, монорейкового транспорту, тощо;

- ДП «Держреєстри України» щодо надання інформації про наявність у Базі даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» даних щодо тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, у Базі даних «ЗЕРНО» даних про здане боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації;

- ДП "Аграрні реєстри" щодо надання інформації про наявність у Базі даних Реєстру даних про видані боржником аграрні розписки, а також відомості про майно та осіб, що є боржниками і кредиторами за такими розписками, де стороною є боржник.

Також було направлено вимоги до наступних органів:

- Фонду Державного майна України щодо надання відомостей про те, чи брав участь боржник відповідно до діючого законодавства участь в приватизації майна;

- Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо надання наступної інформації: про перебування боржника протягом 2011-2020 років серед платників земельного додатку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України; про дебіторську заборгованість боржника протягом 2011-2020 років; про перебування боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави; про наявність та/або відсутність у боржника ведення книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО)/журналу використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО); про наявність та/або відсутність у боржника у реєстрі осіб, котрі здійснюють операції з товарами; про наявність та/або відсутність у боржника у реєстрі осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість; про внесення (формування) засновниками/учасниками своїх часток (внесків) до статутного капіталу (фонду) боржника із врахуванням того факту, що не невнесені внески засновниками є їх заборгованістю перед боржником; про наявність та/або відсутність боржника серед платників загальнодержавних податків, у відповідності до норм чинного законодавства України: податок на прибуток підприємств, податок на доходи фізичних осіб, податок на додану вартість, акцизний податок, екологічний податок, плата за користування надрами, рентна плата за об`єкти використання, тощо; про наявність та/або відсутність боржника серед платників місцевих податків, у відповідності до норм чинного законодавства України: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, єдиний податок для юридичних осіб, транспортний податок, єдиний податок для юридичних осіб - сільськогосподарських товаровиробників, плата за землю (у складі податку на майно), тощо; про наявність та/або відсутність боржника серед платників загальнодержавних зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: збір за першу реєстрацію транспортного засобу, збір за користування радіочастотним ресурсом України, збір за спеціальне використання води, Збір за спеціальне використання лісових ресурсів, збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, крім електроенергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками, збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, плата за використання інших природних ресурсів, тощо; про наявність та/або відсутність боржника серед платників місцевих зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: туристичний збір, збір за місця для паркування транспортних засобів, збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності, тощо; щодо суб`єктів, відповідно до правовідносин із котрими боржник виступає податковим агентом.

Відповідно до отриманих відповідей майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, фінансову та статистичну звітність Приватне підприємство "Агроінвест-К" не подавало, аграрні розписки боржником не складалися та у господарській діяльності не використовувалися.

Позивач звертався до виконавчої служби з клопотанням про вчинення виконавчих дій та зазначав заходи, які можливо вчинити і до яких органів та установ можливо звернутись для перевірки майнового стану боржника, яке залишено без задоволення та нехтуванням вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

Однак, таке клопотання залишено без задоволення та нехтування вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

Внаслідок ігнорування клопотання позивача та нездійснення державним виконавцем у період з 08.01.2020 по 16.03.2020 всіх можливих дій щодо виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі №912/2171/18, 27 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі №912/2171/18 (надалі - Скарга), в якій просило визнати за період з 08.01.2020 по 16.03.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі № 912/2171/18, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем за визначений період не було вчинено належних дій, в тому числі і запропонованих стягувачем у клопотанні, для з`ясування наявності у боржника майна (рухомого, нерухомого), майнових прав тощо з дотриманням порядку та строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", внаслідок чого порушені основні засади виконавчого провадження - обов`язковість виконання рішення та розумність строків виконавчого провадження.

3. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду і мотиви їх прийняття

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 09.04.2020 у справі № 912/2171/18 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні № 57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі № 912/2171/18 задоволено. Визнано за період із 08 січня 2020 року по 16 березня 2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВДВС Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні № 57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі № 912/2171/18, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державним виконавцем частково вчинені дії для виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 та не вчинено всіх можливих та передбачених законом дій, спрямованих на своєчасне, повне та неупереджене виконання рішення суду, які полягають у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника. Тому, висновок державного виконавця про відсутність майна у боржника при невчиненні виконавцем усіх необхідних дій для його встановлення, є передчасним.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2020 скасовано ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.04.2020 у справі № 912/2171/18 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні № 57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі № 912/2171/18 відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що державний виконавець, як суб`єкт владних повноважень, сам вирішує, до яких органів звертатися із запитами щодо боржника та такий перелік не є законодавчо визначеним, а державним виконавцем у спірний період проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 норм Закону України "Про виконавче провадження" і здійснені усі можливі заходи щодо встановлення наявності зареєстрованого за боржником майна, а також щодо майна, що перебуває у розшуку. Тому, в даному випадку не можна стверджувати про порушення державним виконавцем засад виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішення та розумності строків виконавчого провадження.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.04.2020 у даній справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- у порушення вимог статті 238 Господарського процесуального кодексу України, поза увагою суду апеляційної інстанції та без належного правового дослідження і оцінки залишено докази у справі та оцінка доказів та підтвердженим доказам вжиття державним виконавцем всіх заходів примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі №912/2171/18;

- суд апеляційної інстанції не зазначив та не навів належного обґрунтування на спростування доводів скарги на бездіяльність державного виконавця;

- судом апеляційної інстанції враховано дії та заходи, які вживались державним виконавцем у 2019 році та яким вже було надано процесуально-правову оцінку;

- судом апеляційної інстанції не враховано те, що наказ Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі № 912/2171/18 не виконаний, а відповідно до офіційних відомостей, що містяться на веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень за період з 08.01.2020 по 16.03.2020 всіх повних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

5. Позиції інших учасників справи

Бобринецький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) подало відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

6. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1, пунктами 1, 3 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Своєчасне та повне виконання рішення суду забезпечується завдяки використанню, зокрема, державним виконавцем повного обсягу повноважень, процесуальних інструментів та сукупності різних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", та які є необхідними для примусового виконання рішення суду.

Згідно з положеннями частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, постановою 08.01.2020 було відновлено виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у справі №912/2171/18, на підставі ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2019 у справі №912/2171/18.

Станом на час звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2018, на виконання якого видано зазначений наказ, не виконано.

Як встановлено судом першої інстанції, у період з 08.01.2020 по 16.03.2020 державним виконавцем в порушення норм Закону України "Про виконавче провадження" не вчинено всіх можливих заходів, спрямованих на своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення суду у даній справі, які полягають у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника.

Так, як встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем у період з 08.01.2020 по 16.03.2020 не було виконано наступних дій (заходів): належним чином та в строки, не виявлено та не накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб; не направлено запити до реєстраційних органів (МРЕВ ДАЇ, БТІ, Державної сільськогосподарської інспекції - як уповноважених органів до 01.01.2012; територіальні сервісні центри МВС України, Реєстраційної служби, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державна служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів - як уповноважених органів після 01.01.2012 щодо наявності у власності Боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням наказу Міністерства Юстиції України №7/5 від 07.02.2002 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання; не направлено запити до реєстраційних органів (Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів) щодо наявність у власності боржника належного йому рухомого та/або нерухомого майна, та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання; не здійснено заходи щодо виявлення та встановлення посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника; не здійснено вихід за місцем знаходженням земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, із метою встановлення та підтвердження дійсності та достовірності здійснення посіву с/г культур із метою збору врожаю 2019-2020 року; не здійснено звернення стягнення на майно боржника у вигляді посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, в тому числі арешту посівів с/г культур, їх опису, оцінці та реалізації майна боржника; не винесено постанову, котрою із метою недопущення пошкодження вказаного майна не попереджено боржника про відповідальність за пошкодження (знищення) відповідного майна, передбачену чинним законодавством України; не витребувано від органу доходів і зборів інформації про сумарні доходи боржника за результатами діяльності 2017-2020 років; не направлено запити до ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» щодо встановлення факту видання Боржником довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, котре належить боржнику; не враховано того факт, що боржник є суб`єктом господарювання зареєстрованого як юридична особа, здійснює свою діяльність із обов`язковим здійсненням сплати податків, ЄСВ, військового збору, тощо (навіть при мінусових показниках), та відповідно до офіційного он-лайн сервісу ДФС України, заборгованості по будь-яким податках не має; не направлено до територіальних (місцевого, районного, обласного) органу Фонду соціального страхувати України страхувальників, котрі здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців (в даному випадку боржника) запит щодо встановлення факту та наявності здійснення протягом 2017-2019 років фінансування страхувальника (боржника) та на надання матеріального забезпечення, в тому числі й соціальних послуг застрахованій особі - боржнику, що в кінцевому випадку надасть змогу ВДВС належним чином, об`єктивно та повноцінно здійснити виконавчі заходи щодо виявлення, арешту та списанню грошових коштів, належних боржнику, направлених на задоволення вимог стягувача; не витребувано від державного реєстратора районного/обласного рівня структурного підрозділу Міністерства юстиції України та/або приватного нотаріуса як суб`єкта здійснення реєстрації аграрних розписок, котрому надано повноваження такої реєстрації під час нотаріальних дій, відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних ДП «Аграрні реєстри» даних про видані боржником аграрні розписки, а також відомості про майно та осіб, що є боржниками і кредиторами за такими розписками, та у позитивному випадку, не здійснені належні заходи примусового виконання; не здійснено виконавчих заходів, котрі направлені на виявлення та встановлення факту використання у власній господарській діяльності боржника аграрних розписок, шляхом направлення відповідних та належних запитів, зокрема та не обмежуючись до таких банківських установ, як АТ «ОТП БАНК», ПАТ «АГРОПРОСПЕРИС БАНК», АТ «ПИРЕУС БАНК МКБ», ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК», ПАТ «ПУМБ» (з огляду, що станом на сьогоднішній день, саме вказані банки застосовують у своїх діяльності такі форми кредитування); не направлено запити до Управління агропромислового розвитку райдержадміністрації про надання інформації стосовно зібраного боржником врожаю 2016-2019 роках та проведення посівних робіт 2019-2020 років, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту; не направлено до районного відділу статистики вимогу надати державному виконавцю інформацію про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос), про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння за гібридами, про підсумки сівби під урожай 2017-2018 року, про хід збирання врожаю, сівби озимих та оранку на зяб, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту; не направлено запити до фіскальних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України; не направлено запити до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника; з метою отримання та встановлення інформації про дебіторську заборгованість боржника, не витребувано від обслуговуючого банку боржника відомостей про рух коштів по відповідному рахунку; не направлено запити до фіскальних (податкових) органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави; не направлено запити до Міністерства економічного розвитку та торгівлі про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних, та звісно при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання; не вжито заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання; з метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, встановлення та/або перевірки наявності вигодонабувачів від діяльності боржника, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання інформації щодо суб`єктів, відповідно до правовідносин із котрими боржник виступає податковим агентом; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу вжити дій щодо захисту прав та обов`язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру; не звернено до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районного реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника; не направлено до Державної прикордонної служби України запитів з метою з`ясування факту перетинання керівником боржником державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування керівника боржника поза межами України; не направлено керівнику боржнику вимоги про з`явлення до ВДВС та надання документів, котрі підтверджують та/або спростовують можливість виконання виконавчого документу, зокрема довідку про доходи, податковий звіт за формою 1-ДФ, бухгалтерські, податкові документи, тощо; не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, звернувшись до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника; не звернено до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника; не звернено до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за "невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання", тощо.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державним виконавцем несвоєчасно та не в повній мірі вжито всіх можливих, необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення, що свідчить про наявність факту бездіяльності державної виконавчої служби у визначений позивачем період під час примусового виконання рішення у даній справі.

Натомість суд апеляційної інстанції вказаним обставинам належної оцінки не надав, у зв`язку з чим безпідставно відмовив у задоволенні скарги стягувача на бездіяльність державного виконавця.

При цьому висновки суду апеляційної інстанції про те, що державний виконавець, як суб`єкт владних повноважень, сам вирішує, до яких органів звертатися із запитами щодо боржника та такий перелік не є законодавчо визначеним, не узгоджується із засадами виконавчого провадження, визначеними статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" та меті виконавчого провадження - повного виконання виконавчого документа.

Крім неврахування судом апеляційної інстанцій приписів Закону України "Про виконавче провадження", судом апеляційної інстанції було порушено приписи статті 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскаржена постанова містить посилання на докази, зокрема, акт державного виконавця від 25.07.2019, лист Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 29.08.2019 № 354/02-24, лист Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 13.03.2019 № 510/29-2019, які не було подано до суду першої інстанції і, які були прийняті судом апеляційної інстанції та подані виконавчою службою без обґрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Крім того, з огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", частину 1 статті 3 і частину четверту статті 11 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

З врахуванням викладеного та встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, зважаючи на широке коло повноважень та законодавчо визначені механізми, які мають бути застосовані державними виконавцями в процесі виконання судових рішень, Суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення скарги стягувача, оскільки впродовж значного періоду часу рішення господарського суду у даній справі, що набрало законної сили та є обов`язковим на всій території України, так і не було виконано. Державний виконавець у визначений період не виконав усіх можливих і необхідних виконавчих дій, спрямованих на своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення суду у даній справі.

Натомість судом апеляційної інстанції було необґрунтовано скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка відповідає приписам матеріального та процесуального права.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами пункту 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно із статтею 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З урахуванням викладеного оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а ухвалу місцевого господарського суду слід залишити в силі.

8. Судові витрати

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, а ухвала суду першої інстанції - залишенню в силі, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн за розгляд справи в суді касаційної інстанції підлягають стягненню з Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2020 у справі № 912/2171/18 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.04.2020 у справі № 912/2171/18 залишити в силі.

4. Стягнути з Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) (місцезнаходження: 27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Шевченка, 101-А, ідентифікаційний номер 34783721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (місцезнаходження: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315; ідентифікаційний номер 38039872) 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді О.А. Кролевець

В.І. Студенець