ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020р. м. Дніпро Справа № 912/1607/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Коваль Л.А., Кузнецов В.О.,

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.07.2020р. (повний текст складено 29.07.2020р.)

та додаткове

рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.08.2020р. (повний текст складено 10.08.2020р.)

у справі № 912/1607/20 (суддя - Тимошевська В.В., м. Кропивницький)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів", м. Світловодськ Кіровоградської області

до Державного підприємства "Чорноліське лісове господарство", с. Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області

про стягнення 25 266,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішень суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.07.2020р. у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" 2 383,69 грн. пені, а також 198,22 грн. судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.08.2020р. задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" 1 131,60 грн. витрат на правову допомогу. У задоволенні заяви у іншій частині відмовлено.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.07.2020р., позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; скасувати додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.08.2020р., стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- рішення господарського суду від 24.07.2020р. ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, судом не дотримано вимог ст. 238 ГПК України;

- судом першої інстанції не було надано оцінку повідомленню № 11-14/698 від 12.09.2019р. Відповідно до п. 5.3 договору № 1/19/ЧОР в день передачі товару продавець до 8:15 год. ранку шляхом направлення електронного листа покупцеві узгоджує з покупцем час подачі автотранспорту для отримання та вивезення товару в поточний день. Разом з тим, лист повідомлення від 12.09.2019р. № 11-14/698 містив прохання направити 12.09.2019р. автотранспорт для отримання товару. Таким чином, продавцем здійснено тільки частину дій, передбачених договором з належного повідомлення покупця про дату передачі товару та місце його знаходження;

- суд безпідставно не спростував та не прийняв до уваги позицію позивача, що ним автотранспорт орендується і для визначення ціни послуги перевезення позивачу необхідно вказати адресу, за якою знаходиться склад;

- місцевим господарським судом не було спростовано тверджень позивача, що в укладеному договорі визначено єдину адресу відповідача - Знам`янський район, с. Богданівка, вул. Київське шосе, 1. Будь-які інші адреси не узгоджувалися сторонами договору. Поняття квартал № 46 також відсутнє в договорі. У листах, направлених на адресу верхнього складу відповідача позивачем неодноразово наголошувалося на відсутності адреси складу, де покупець може отримати лоти. Таким чином, в усіх повідомленнях, направлених відповідачем на адресу позивача відсутня адреса верхнього складу та необхідного дозволу, що позбавило можливості позивача отримати лоти;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідач (продавець) не повідомив позивача (покупця) про готовність товару до передачі у належному місці - на верхньому складі відповідача, те що має необхідний дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, адресу складу. Суд не з`ясував, чи є належним місцем виконання зобов`язання лісова ділянка;

- в оскаржуваному рішенні судом не вказано, які саме дії, необхідні для отримання товару не вчинено позивачем;

- за відсутності повідомлення про адресу складу завантаження, позивач був позбавлений можливості укласти договір перевезення. За відсутності інформації про проведення інструктажу з техніки безпеки на робочому місці під час виконання робіт по завантаженню покупець був позбавлений можливості направити працівників для навантаження лотів;

- з огляду на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, вказане призвело до неправильного застосування норм чинного законодавства, а тому суд помилково застосовує до даних правовідносин норми ст. 613 ЦК України у відношенні ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів", вказуючи, що правові підстави для нарахування пені за порушення строку поставки товару відсутні в період прострочення кредитора. Однак, жодним доказом в матеріалах справи не підтверджується факт прострочення кредитора ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів";

- суд безпідставно відмовив у позові про стягнення пені за не передачу лоту № 15;

- у разі задоволення апеляційної скарги зміниться розподіл судових витрат. Таким чином, підстава для скасування рішення суду першої інстанції від 24.07.2020р. буде підставою для скасування додаткового рішення, яким витрати на правову допомогу стягнуто пропорційно до задоволених позовних вимог.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а судові рішення - без змін. Посилається на те, що судові рішення є обґрунтованими та законними. Передача товару за договором № 1/19/ЧОР від 21.12.2018р. не відбулась саме з вини позивача, який фактично відмовився від його отримання, пославшись на обставини, які не відносяться до умов договору, а також ті, що були вирішені при розгляді справи № 912/301/19. Не дивлячись на неодноразові повідомлення ДП "Чорноліське лісове господарство" (продавець) про передачу товару (необробленої деревини), позивач - ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" (покупець) фактично не вчинив передбачених договором дій, спрямованих на отримання товару від покупця, а тому саме позивач, який діє у спірних правовідносинах як кредитор, є таким, що прострочив. Доводи позивача є бездоказовими та безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) - Вечірко І.О., судді - Кузнецов В.О., Коваль Л.А.

Для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Кузнецова В.О. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.10.2020р. призначено проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів, за результатом якої визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя (доповідач) - Вечірко І.О., судді - Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020р. вищезазначеними суддями відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розглядати дану апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

19.10.2020р. на адресу апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням та викликом сторін, яке мотивовано тим, що суд передчасно дійшов висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки вже тривалий час Товариство змушене звертатися до господарських судів з позовними заявами про визнання договорів укладеними, а після укладення таких договорів вони не виконуються відповідачем внаслідок чого позивач змушений звертатися до суду за захистом свого права. Позивач вважає за необхідне надати суду пояснення з приводу фактів, викладених в апеляційній скарзі, навести суду доводи, що маються у позивача на обґрунтування вимог.

Після виходу з відпустки судді Кузнецова В.О. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 07.12.2020р. дану справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) - Вечірко І.О., судді - Коваль Л.А., Кузнецов В.О.

Розглядаючи клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін, апеляційний господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Враховуючи, що наведені скаржником доводи не свідчать про наявність конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги без повідомлення учасників справи, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2019р. у справі №912/301/19 визнано укладеним між ДП "Чорноліське лісове господарство" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" договір купівлі-продажу необробленої деревини №1/19/ЧОР від 21.12.2018р. в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення суду (далі - договір).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2019р. рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2019р. у справі №912/301/19 залишено без змін.

Згідно умов договору № 1/19/ЧОР ДП "Чорноліське лісове господарство" (продавець) зобов`язалось передати, а ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" (покупець) - прийняти товар, яким є необроблена деревина, реалізована під час аукціону та стандартизована в лоти, деталізована інформація про які зафіксована в п. 4.1. договору (п.п. 1.1., 1.2.).

Передача товару по договору здійснюється протягом 10 робочих днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, в об`ємах визначених даним договором (п. 5.1. договору).

Приймання товару представником покупця (особою, уповноваженою згідно довіреності на отримання товару) здійснюється на складі продавця на умовах франко-верхній склад продавця (п. 6.1. договору).

Продавець не пізніше ніж за 5 робочих днів до передачі товару повідомляє покупця про дату передачі товару та місце його знаходження на електронну адресу покупця (п. 6.2. договору).

В день передачі товару продавець до 08.15 год. ранку шляхом направлення електронного листа покупцеві узгоджує з покупцем час подачі автотранспорту для отримання та вивезення товару в поточний день (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 6.3. договору, після завантаження товару на автотранспорт покупця, продавець передає покупцю належним чином оформлену товарно-транспортну накладну та специфікацію-накладну форми ЛГ-25 на завантажений товар. Датою передачі товару та приймання його покупцем (дата поставки) є дата товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п.п. 8.2., 8.3. договору покупець зобов`язаний прийняти товар в установлений цим договором термін; продавець зобов`язаний передати покупцю товар у строки, визначені сторонами у п.5.1 договору.

Пунктом 9.4. договору встановлено, що у разі несвоєчасної передачі товару у строки визначені сторонами у п. 5.1. договору продавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, що підлягає передачі, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 12.1 договір вважається укладеним з дня набрання рішенням суду від 02.04.2019р. у справі №912/301/19 законної сили. Вся переписка між сторонами шляхом використання засобів електронного зв`язку являється чинною.

Згідно з п. 12.2 договору, даний договір діє з дня набрання судовим рішенням законної сили та діє протягом 10 робочих днів.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності, за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 12.3. договору).

Зобов`язання, які передбачені цим договором, припиняються лише з їх повним виконанням (п. 12.4. договору).

Матеріали справи свідчать, що 20.08.2019р. ДП "Чорноліське лісове господарство" направлено на поштову адресу ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" лист повідомлення від 16.08.2019р. № 11-14/638 про направлення в ДП "Чорноліське лісове господарство" представника ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" для відбору продукції: Лісоматеріали круглі дубові клас якості D (25-29) в кількості 40 куб. м, Лоти № 8, 15 для подальшої її реалізації згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини 1 кварталу 2019р. № 1/19/ЧОР від 21.12.2018р. в редакції судового рішення від 14.04.2019р., яке набрало чинності 12.08.2019р. (а. с. 64, 65).

Вказаний лист отримано ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" 22.08.2019р., що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 66).

03.09.2019р. ДП "Чорноліське лісове господарство" повторно направлено ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" лист повідомлення від 03.09.2019р. № 11-14/673 за змістом, аналогічним листу від 16.08.2019р. № 11-14/638 (а. с. 88).

12.09.2019р. ДП "Чорноліське лісове господарство" направлено на електронну та поштову адресу ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" лист повідомлення від 12.09.2019р. №11-14/699, за змістом якого доведено до відома, що 11.09.2019р. керівнику ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" було представлено для огляду лісопродукцію: лісоматеріали круглі дубові клас якості D (25-29) в кількості 19,886 куб. м, Лот № 8 згідно судового рішення від 14.04.2019р. № 912/301/19, та повідомлено про направлення повідомлення згідно п. 6.2. договору (а. с. 69).

До вказано листа додано лист повідомлення від 12.09.2019р. № 11-14/698 з проханням направити 18.09.2019р. автотранспорт в ДП "Чорноліське лісове господарство" Знам`янське лісництво кв. № 46 для отримання продукції з верхнього складу: лісоматеріали круглі дубові клас якості D (25-29) в кількості 19,886 куб. м, Лот № 8 згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини 1 кварталу 2019р. № 1/19/ЧОР від 21.12.2018р. в редакції судового рішення від 14.04.2019р., яке набрало чинності 12.09.2019р., яке було оглянуто позивачем 11.09.2019р. (а. с. 67, 88 на звороті).

У відповідь на лист № 11-14/698 від 16.08.2019р. ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" направив відповідачу згідно листа від 16.09.2019р. № 16/1 проект додаткової угоди від 16.09.2019р. до договору купівлі-продажу необробленої деревини № 1/19/ЧОР для підписання та направлення одного примірника позивачу (а. с. 89).

У відповідь на лист позивача щодо підписання додаткової угоди до Договору, відповідачем в листі від 17.09.2019 р. № 11-14/705 повідомлено, що відпуск продукції буде проводитись згідно договору купівлі-продажу в редакції судового рішення по справі №912/301/19 (а. с. 90).

Згідно листа від 18.09.2019р. № 11-14/719 ДП "Чорноліське лісове господарство" повідомило ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" про те, що чекає автотранспорт під завантаження в Знам`янському лісництві кв. № 46 верхній склад (а. с. 70-72).

В листі від 18.09.2019р. № 18/1 про надання відповіді на лист від 18.09.2019р. № 11-14/719 ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" (а. с. 73-74) зазначено про те, що при огляді товару 11.09.2019р. було пред`явлено деревину, яка знаходилась на лісовій ділянці без ознак складу і без зазначення об`єму та за відсутності спеціалістів і техніки для навантажувально-розвантажувальних робіт. Запропоновано доставити лот № 8 з лісової ділянки на склад за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Богданівка, вул. Вокзальна, 85а, з якої перевізник матиме змогу забрати лот. Запропоновано врегулювати відносини шляхом підписання додаткової угоди до договору № 1/19/ЧОР.

19.11.2019р. ДП "Чорноліське лісове господарство" знову направлено на електронну адресу ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" лист повідомлення з проханням направити 22.11.2019р. автотранспорт в ДП "Чорноліське лісове господарство" Знам`янське лісництво кв. № 46 для отримання продукції з верхнього складу - лоту № 8, який було оглянуто 11.09.2019р. (а. с. 75, 76).

У відповідь на зазначений лист, крім обставин, викладених в листі від 18.09.2019р. №18/1, листом від 21.11.2019р. № 21/1, позивачем повідомлено, що питання виконання договору №1/19/ЧОР від 21.12.2018р. буде вирішено після отримання повного тексту постанови Верховного Суду та роз`яснення порядку її виконання (а. с. 77).

Листом повідомленням повторно від 04.12.2019р. № 11-14/942 ДП "Чорноліське лісове господарство" аналогічного за змістом попередніх листів просило направити автотранспорт 09.12.2019р., на що надано відповідь від 05.12.2019р. № 5/1 про те, що виконання договору буде здійснено у порядку, визначеному в роз`ясненні порядку виконання рішення Верховним Судом (а. с. 78, 79).

Листом від 02.01.2020р. № 11-14/1 ДП "Чорноліське лісове господарство" повідомлено про направлення автотранспорту на 08.01.2020р. (а. с. 80).

В листі від 20.02.2020р. № 11-14/143 ДП "Чорноліське лісове господарство" запропоновано прибути (направити уповноваженого представника) 25.02.2020р. з 09:00 до 12:00 год. з технікою на верхній склад ДП "Чорноліський лісгосп", розташований у 39 кварталі Знам`янського лісництва для отримання лісопродукції в кількості 20 м. куб, зазначеним в лоті № 8 (а. с. 81). Звернуто увагу, що за змістом договору поставка товару здійснюється на умовах франко-верхній склад.

У відповідь на зазначений лист ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" в листі від 24.02.2020р. № 24/1 зазначено про те, що першочергово мають бути погоджені зміни до договору № 1/17/ЧОР від 01.12.2016р. та запропоновано узгодити зміни до такого договору (а. с. 91, 94). Зазначено, що відповідачем при наполяганні на відвантаження лотів з верхнього складу на автотранспорт покупця не враховано Правила охорони праці для працівників лісового господарства № 119 від 13.07.2005р. До листа додано копію листа Державної служби України з питань праці від 10.01.2020р. № 140/3/5.4-ДП-20 (а. с. 92-93).

Товар не був вивезений і позивач звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача пені в розмірі 25 266,25 грн., яку він нарахував за несвоєчасну передачу товару об`ємом 40 куб. м. вартістю 136 800,00 грн. за період з 27.08.2019р. по 04.05.2020р.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України, ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договір може бути укладено у тому числі за рішенням суду, що передбачено ст. 187 ГК України.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (ч. 2 ст. 187 ГК України).

Частиною 1 ст. 264 ГК України встановлено, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Покупець, в свою чергу, зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу, та оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. ст. 689, 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), що передбачено ст. 230 ГК України. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 ГК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, договір, з приводу виконання якого виник даний спір, укладений за рішенням суду від 02.04.2019р. у справі №912/301/19, яке набрало законної сили 12.08.2019р.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 187 ГК України та п. 12.1. договору купівлі-продажу необробленої деревини № 1/19/ЧОР останній є укладеним 12.08.2019р.

Договором встановлено строк передачі товару, який складає 10 робочих днів з дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 5.1.). Отже граничним строком передачі товару, визначеного договором, є 27.08.2019р., з урахуванням початку перебігу та закінчення строку і вихідних днів (ст. ст. 253, 254 ЦК України).

Умовами договору визначено порядок передачі товару - на складі продавця на умовах франко-верхній склад продавця та передбачено попереднє повідомлення (за 5 робочих днів до передачі) продавцем покупцю на електронну адресу про дату і місце знаходження товару (пункти 6.1., 6.2. договору).

Поданими у справу доказами, перелік яких наведено вище, підтверджено направлення відповідачем позивачу в межах встановленого договором строку листа повідомлення від 16.08.2019р. № 11-14/238.

Місцевий господарський суд правомірно не взяв до уваги лист від 16.08.2019р. № 11-14/238 в якості повідомлення продавця в порядку п. 6.2. договору, оскільки зміст такого листа не містить відомостей про дату передачі товару, як і відомості, що товар готовий для передавання. Згідно вказаного листа ДП "Чорноліське лісове господарство" лише пропонує ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" направити свого представника для відбору продукції та подальшої її реалізації.

При цьому, наступний лист від 03.09.2019р. № 11-14/673 за змістом аналогічний листу від 16.08.2019р. № 11-14/238 за тих же обставин не може бути прийнятий судом в якості доказу повідомлення покупця згідно п. 6.2. договору.

12.09.2019р. ДП "Чорноліське лісове господарство" направлено лист повідомлення № 11-14/698 з проханням направити 18.09.2019р. автотранспорт для отримання товару по лоту № 8. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що є підстави вважати такий лист повідомленням згідно п. 6.1. Договору, однак лише в частині лоту № 8. Дату отримання товару за лотом № 15 лист повідомлення від 12.09.2019р. № 11-14/698 не містить.

Крім цього, в листі від 12.09.2019р. № 11-14/698 місце знаходження товару визначено як ДП "Чорноліське лісове господарство" Знам`янське лісництво кв. № 46, яке, за поясненнями представника відповідача, не містить поштової адреси (населеного пункту та вулиці).

За умовами договору приймання товару здійснюється на складі продавця на умовах франко-верхній склад Продавця. Разом з тим, договір не містить визначення "верхній склад", як і не визначає по іншому, крім як склад, поняття "місце знаходження товару".

Відповідно до Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості, затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 13.07.2005 № 119, верхній лісосклад визначено, як лісопромисловий склад, розташований біля лісовозної дороги (автомобільної, залізничної вузької колії) чи водного об`єкта і призначений для тимчасового зберігання деревної сировини, її навантажування на транспортні засоби для подальшого вивезення на нижні лісопромислові склади або пункти споживання, проміжні лісосклади, а при необхідності - і її оброблення (очищення дерев від гілок і сучків, повного чи часткового розкряжування, корування тощо).

Таким чином, згідно наведених Правил встановлено певні вимоги, яким має відповідати верхній склад для його відповідної кваліфікації як верхнього складу, серед яких відсутнє обов`язкове присвоєння поштової адреси. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що місце знаходження товару - ДП "Чорноліське лісове господарство" Знам`янське лісництво кв. № 46 за своїми ознаками не відповідає вимогам щодо верхнього складу, наведених у вказаних Правилах охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості.

За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що відповідачем в порядку п. 6.2. Договору, однак з порушенням встановленого договором строку поставки, направлено 12.09.2019р. позивачу повідомлення про дату передачі товару та місце його знаходження по лоту № 8.

За змістом проекту додаткової угоди, копія якої долучена до матеріалів справи (а. с. 89 на звороті), позивач запропонував внести зміни до договору в частині передбаченого договором порядку приймання-передачі товару. Так, запропоновано визначити умови поставки - нижній склад за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, вул. Вокзальна, 85а.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем, як покупцем за договором, не вчинено необхідних дій для отримання товару, внаслідок чого відповідач не зміг вчинити дії по передачі товару.

На лист про підписання проекту додаткової угоди ДП "Чорноліське лісове господарство" в листі від 17.09.2019р. № 11-14/705 зазначило, що відпуск продукції буде проводитись згідно умов договору. Таким чином, відповідач відмовився вносити зміни до договору щодо визначених договором умов постачання та листом від 18.09.2019р. № 11-14/719 повідомив позивача, що чекає автотранспорт під завантаження в Знам`янському лісництві кв. № 46 верхній склад товару по лоту № 8 (а. с. 70).

На повідомлення відповідача від 18.09.2019р. № 11-14/719 позивач листом від 18.09.2019р. запропонував привезти товар на склад за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, вул. Вокзальна, 85а, з якої перевізник зможе забрати лот, та просив повторно підписати додаткову угоду до Договору.

Вказана угода зі сторони відповідача підписана не була та останній згідно листів від 19.11.2019р. № 11-14/898, від 04.12.2019р. № 11-14/942, від 02.01.2020р. № 11-14/1, від 20.02.2020р. № 11-14/143 просив позивача направити на визначені в листі дати автотранспорт для отримання товару по лоту № 8.

В свою чергу, позивач згідно листів від 21.11.2019р. № 21/1, від 05.12.2019р. №5/1, від 24.02.2020 № 24/1 наполягав на підписанні додаткової угоди та окрім того, повідомляв про те, що виконання договору буде здійснено після роз`яснення Верховним Судом порядку виконання рішення.

Наведене вище свідчить, що саме ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" не вчинено дій, необхідних для отримання товару, внаслідок чого відповідач не зміг передати товар в порядку, встановленому договором.

Разом з тим, норми ч. 2 ст. 689 ЦК України визначають обов`язок покупця вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

За наведених обставин, правові підстави для нарахування пені за порушення строку поставки товару відсутні в період прострочення кредитора ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів", на що правомірно звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Матеріали справи свідчать, що перше повідомлення в порядку п. 6.2. договору надіслано відповідачем 12.09.2019р., тоді як граничним строком передачі товару є 27.08.2019р.

Враховуючи, що умови договору на відміну від положень ст. 664 ЦК України визначають інший момент виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару, а саме - дата оформленої товарно-транспортної накладної (п. 6.3. Договору), то є підстави вважати наявним прострочення виконання ДП "Чорноліське лісове господарство" обов`язку з передачі товару в період з 28.08.2019р. до 15.09.2019р. включно, оскільки 16.09.2019р. ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" відмовилося вчиняти дії згідно договору, необхідні для отримання товару, запропонувавши інші умови постачання.

Разом з тим, оскільки позивач 16.09.2019р. просив змінити умови постачання по договору повністю, а не лише в частині постачання товару по лоту № 8, місцевий господарський суд правомірно звернув увагу на відсутність підстав для нарахування пені після 15.09.2019р. і в частині товару по лоту № 15.

При цьому, судом першої інстанції було враховано, що закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язань, які залишились невиконаними по такому договору, а також не звільняє сторін від відповідальності за порушення зобов`язання, яке мало місце в період дії договору.

Крім того, відсутні підстави для нарахування пені поза межами шестимісячного строку від дня коли товар мав бути переданий. Договір не встановлює іншого строку нарахування пені, а тому застосуванню підлягають положення ч. 6 ст. 232 ГК України.

За наведених обставин, суд першої інстанції правомірно встановив наявність підстав для стягнення з відповідача пені за порушення строку передачі товару за договором в період з 28.08.2019р. до 15.09.2019р. (включно) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості товару, що підлягав передачі - 136 800,00 грн., що становить 2 383,69 грн. У задоволенні позову в іншій частині стягнення пені місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив за наведених вище підстав.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд за правилами ст. 129 ГПК України дійшов правомірного висновку про покладення судових витрат, понесених на правничу допомогу на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1 131,60 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не отримали свого підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

За наведених обставин, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, позивач просив також скасувати додаткове рішення від 03.08.2020р., яким на його користь стягнуто з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1 131,60 грн. пропорційно задоволеним вимогам, з підстави необхідності змінити розподіл судових витрат в зв`язку із скасуванням рішення суду від 24.07.2020р. і задоволенням позову в повному обсязі.

Враховуючи, що рішення суду від 24.07.2020р. не підлягає зміні чи скасуванню, то підстави для скасування додаткового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі мають бути залишені без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.07.2020р. та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.08.2020р. у справі №912/1607/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Л.А. Коваль

Суддя _________________ В.О. Кузнецов