ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03.12.2020 Справа №905/144/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши заяву б/н від 18.11.2020 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання

у справі за позовом: В.о. керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, м. Маріуполь, Донецька область в інтересах Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

до відповідача: Фізичної особи підприємця Шарого Олексія Миколайовича, м.Маріуполь

про стягнення 37217,48 грн., розірвання договору оренди та зобов`язання демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами

Представники сторін:

від позивача (заявника): не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області у справі №905/144/17 від 27.03.2017, залишеного без змін Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.06.2017 задоволено позовні вимоги В.о. керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 в інтересах Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до Фізичної особи підприємця Шарого Олексія Миколайовича, м.Маріуполь, про стягнення 37217,48грн, розірвання договору оренди та зобов`язання демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Шарого Олексія Миколайовича, м.Маріуполь ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Леніна, 70, , міський бюджет м.Маріуполя, р/р 0051 у банку ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 24060300, ) заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності, яка виникла протягом періоду з 10.07.2015 по 10.11.2016 на підставі Договору №15 від 17.07.2014 в розмірі 37217,48грн. Розірвано договір №15 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 17.07.2014, укладений між Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради та Фізичною особою підприємцем Шарим Олексієм Миколайовичем. Зобов`язано Фізичну особу підприємця Шарого Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами у кількості 10 одиниць, розташованих у місті Маріуполі за адресами: 1. Перехрестя пр.Будівельників та вул.50 років СРСР - № за схемою 980; 2. пр.Леніна, 108- № за схемою 982; 3. пр.Леніна, 104 - № за схемою 1015; 4. пр.Леніна 108 - № за схемою 1016; 5. вул.Артема, 51 - № за схемою 1018; 6. вул. Артема, 54 - № за схемою 1019; 7. вул. Артема, 58 - № за схемою 1020; 8. вул. Артема, 80 - № за схемою 1022; 9. пр.Металургів, 67 - № за схемою 1024; 10. пр.Нахімова (район зупинки «Міськлікарня №3») - № за схемою 1027, після набрання цим рішенням законної сили на протязі 40 календарних днів. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Шарого Олексія Миколайовича, ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.Університетська, будинок 6, , р/р №6251 Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області) витрати по сплаті судового збору в сумі 4134,00грн.

23.06.2017 на виконання рішення були видані відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.01.2020 в задоволенні заяви №31.5-501-31.5.1 від 03.01.2020 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання відмовлено.

Ухвалою суду від 13.02.2020 задоволено заяву №31.5-4164-31.5.1 від 22.01.2020 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь про виправлення помилки в наказі суду; виправлено помилку допущену при оформленні наказу Господарського суду Донецької області №905/144/17 від 23.06.2017 про стягнення з Фізичної особи підприємця Шарого Олексія Миколайовича, м.Маріуполь на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності, яка виникла протягом періоду з 10.07.2015 по 10.11.2016 на підставі Договору №15 від 17.07.2014 в розмірі 37217,48грн; визначено вважати вірним строк пред`явлення наказу до виконання - "протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили".

23.11.2020 на адресу суду від Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь надійшла заява б/н від 18.11.2020, в якій останній просив суд поновити строки на подання наказу на виконання рішення суду від 27.03.2017 по справі №905/144/17.

Ухвалою суду від 24.11.2020 призначено до розгляду заяву б/н від 18.11.2020 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання в судовому засіданні на 03.12.2020 на 12:55 год.

02.12.2020 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення, за змістом яких останній зазначив, що вважає заяву позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання необґрунтованою, а обставини, які в ній викладені такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

В судове засідання 03.12.2020 представник позивача (заявника) не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання 03.12.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.329 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши заяву б/н від 18.11.2020 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що у заяві про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин пропуску строку з поданням відповідних доказів за загальними правилами глави 5 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

В даному випадку тягар доказування викладених у заяві фактів та обов`язок доведення наявності фактичних обставин, які підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, покладено саме на заявника.

Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату видачі наказу) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ст.1).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (ст.3).

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання (ст.12).

Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання посилається на те, що Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради не направлявся наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області по справі №905/144/17 до виконавчої служби, оскільки між Фізичною особою - підприємцем Шарим О.М. та виконавчим комітетом Маріупольської міської ради була досягнута домовленість про те, що ФОП Шарий О.М. добровільно демонтує рекламні конструкції відповідно до рішення суду. 24.07.2018 Виконавчим комітетом було отримано заяву від Фізичної особи підприємця Шарого О.М., з повідомленням про демонтування засобів зовнішньої реклами на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.03.2017 у справі №905/144/17.

Проте, як вказує заявник, згідно з актами обстеження місць розміщення конструкцій зовнішньої реклами від 25.07.2018, 10.12.2019, 26.10.2020 встановлено, що спеціальні конструкції зовнішньої реклами Фізичної особи - підприємця Шарого О.М., які розташовані за адресами: вул. А.Куїнджі, 51; вул. А.Куїнджі, 54; вул. А.Куїнджі, 58; вул. А.Куїнджі, 80; пр.Металургів, 67- не були демонтовані.

Матеріали справи свідчать, що наказ Господарського суду Донецької області №905/144/17 від 23.06.2017 до виконання не пред`являвся, та згідно діючої на той момент редакції ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" міг бути пред`явлений до виконання протягом 3 років. Отже, строк пред`явлення наказу до виконання сплинув та у передбаченому законом порядку не поновлювався.

Заявником до матеріалів справи додано лист ФОП Шарого О.М., отриманий виконавчим комітетом 24.07.2018 , згідно з яким ФОП Шарий О.М. повідомив, що з метою виконання рішень Господарського суду Донецької області від 27.03.2017 по справі №905/144/17, від 13.03.2017 по справі №905/143/17, від 27.03.2017 по справі № 905/145/17 були демонтовані засоби зовнішньої реклами (білборди розміром 3*6) у кількості 14шт., які розташовані за наступними адресами: вул.А.Куїнджі, 65, пр.Металургів, 67, вул.А.Куїнджі, 88, пр.Миру, 111а, пр.Миру, 104, пр.Миру, 106-108, пр.Миру, 108, вул.А.Куїнджі, 51, пр.Нахімова, 103, пр.Металургів, 69, вул.А.Куїнджі, 72, вул.А.Куїнджі, 54, вулюА.Куїнджі, 58, вул.А.Куїнджі, 80.

Матеріали справи містять договір про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 15.07.2018, укладений між ФОП Шарий О.М. (замовник) та ФОП Василець Л.М. (виконавець), згідно з п.1.1 якого виконавець зобов`язався з використанням своїх механізмів, устаткування і транспорту здійснити комплекс заходів з проведення демонтажу засобів зовнішньої реклами (білборди, розміром 3*6 кожен), які належать замовнику, згідно до переліку, який є додатком до дійсного договору, а замовник зобов`язується після проведення монтажу засобів зовнішньої реклами провести оплату у порядку та строки визначені договором.

Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг від 23.07.2018, укладеного між ФОП Шарий О.М. (замовник) та ФОП Василець Л.М. (виконавець) виконавець надав послуги з проведення комплексу заходів з приводу здійснення демонтажу засобів зовнішньої реклами (згідно до переліку наведеного нижче), а замовник прийняв послуги, надані у відповідності до умов договору, на суму 80000,00грн без ПДВ за наступними адресами: пр.Металургів, 67; вул.А.Куїнджі, 80; вул.А.Куїнджі, 58; вул.А.Куїнджі, 54; вул.А.Куїнджі, 51; пр.Миру,108; пр.Миру, 106-108; пр.Миру, 104.

Згідно з актами обстеження місць розміщення конструкцій зовнішньої реклами від 25.07.2018, 10.12.2019, 26.10.2020, встановлено, що спеціальні конструкції зовнішньої реклами Фізичної особи - підприємця Шарого О.М., які розташовані за адресами: вул.А.Куїнджі, 51; вул.А.Куїнджі, 54; вул.А.Куїнджі, 58; вул.А.Куїнджі, 80; пр.Металургів, 67 - не демонтовані.

Заявник вважає, що ФОП Шарий О.М., надаючи зазначений договір ввів в оману виконавчий комітет Маріупольської міської ради.

Відповідач в поясненнях повідомив, що 05.06.2017 між ФОП Шарий О.М. та ПП «Вест Клайф» був укладений договір купівлі-продажу №05/06, згідно до умов якого ПП «Вест Клайф» набуло право власності на спеціальні конструкції зовнішньої реклами у кількості 20 шт. (у тому числі і ті, які підлягали демонтажу згідно до рішення Господарського суду Донецької області від 27.03.2017 по справі №905/144/17).

При цьому, після набуття права власності на спеціальні конструкції зовнішньої реклами у кількості 20 шт. ПП «ВЕСТ КЛАЙФ», як новий власник даних конструкцій, звернулось до Головного Управління Містобудування і Архітектури Маріупольської міської ради з заявами про переоформлення дозволів на зовнішню рекламу.

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №228 від 20.10.2017 ПП «Вест Клайф» було переоформлено дозволи на розміщення зовнішньої реклами, в тому числі на спеціальні конструкції зовнішньої реклами Перехрестя пр.Будівельників та вул.50 років СРСР - № за схемою 980; пр. Нахімова (район зупинки "Міськлікарня №3") - № за схемою 1027.

На думку відповідача, позивач по даній справі своїми діями погодив і визнав перехід права власності на спеціальні конструкції зовнішньої реклами (які згідно до рішення суду прийнятого за наслідками розгляду справи №905/144/17 підлягали демонтажу) від відповідача до ПП «ВЕСТ КЛАЙФ» та як наслідок неможливість відповідача здійснити демонтаж майна, яке йому вже не належало.

10.07.2018 ПП «ВЕСТ КЛАЙФ» та Позивач уклали додаткову угоду до договору купівлі - продажу №05/06 від 05.06.2017, згідно до якої були внесені зміні до специфікації до договору купівлі - продажу №05/06 від 05.06.2017 (в частині переліку спеціальних конструкцій зовнішньої реклами які відчуджувались на підставі даного правочину).

Таким чином, частина спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (на які не були переоформлені дозволи) залишились у власності Відповідача. Розуміючи необхідність виконання рішення суду, Відповідач як власник майна здійснив демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, про що свідчить договір про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 15.07.2018.

Матеріали справи містять договір про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 30.07.2018, укладений між ФОП Шарий О.М. (замовник) та ФОП Василець Л.М. (виконавець), згідно з п.1.1 якого виконавець зобов`язався з використанням своїх механізмів, устаткування і транспорту здійснити комплекс заходів з проведення демонтажу засобів зовнішньої реклами (білборди, розміром 3*6 кожен), які належать замовнику, згідно до переліку, який є додатком до дійсного договору, а замовник зобов`язується після проведення монтажу засобів зовнішньої реклами провести оплату у порядку та строки визначені договором.

Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг від 01.08.2018, укладеного між ФОП Шарий О.М. (замовник) та ФОП Василець Л.М. (виконавець) виконавець надав послуги з проведення комплексу заходів з приводу здійснення демонтажу засобів зовнішньої реклами (згідно до переліку наведеного нижче), а замовник прийняв послуги, надані у відповідності до умов договору, на суму 40000,00грн без ПДВ за наступними адресами: пр.Металургів, 67; вул.А.Куїнджі, 80; вул. А.Куїнджі, 58; вул. А.Куїнджі, 54; вул. А.Куїнджі, 51.

Крім того, відповідач зауважує, що з боку позивача не доведено поважності пропуску передбаченого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строку для пред`явлення наказу до виконання, оскільки позивачу було відомо про розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами ще з 25.07.2018 та 10.12.2019 - з дати обстеження місць розташування конструкцій зовнішньої реклами Відділом регулювання зовнішньої реклами Головного Управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради.

Суд зазначає, що можливість вчасного пред`явлення наказу до виконання залежить виключно від волевиявлення самого стягувача, тобто носить суб`єктивний характер.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено поняття обов`язковості судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі №18-рп/2012 від 13.12.2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Суд також зазначає, що окрім права на судовий захист, складовою якого є виконання судових рішень, Конвенція 1950 року про захист прав людини і основоположних свобод передбачає необхідність дотримання принципу юридичної визначеності, який згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини є одним з фундаментальних елементів верховенства права в значенні §1 статті 6 Конвенції ("Совтрансавто Холдінг проти України", п.72; "Рябих проти Росії", п.66; "Брумареску проти Румунії", п.61 та інші). В рішенні "Васильєв проти України" зазначено, що коли мають місце спеціальні судові процедури, практика Європейського Суду, за дуже незначним винятком, оцінює їх з точки зору сумісності з принципом юридичної визначеності.

Разом з тим, розглядаючи підстави поновлення процесуальних строків, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13), у справі "Рябих проти Росії" (заява №52854/99), у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03).

В свою чергу, принцип юридичної визначеності гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності. У широкому розумінні принцип юридичної визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення, перш за все, стабільного правового становища суб`єкта. Цей принцип означає вимогу щодо чіткості підстав, цілей і змісту нормативних приписів, особливо тих із них, що адресовані безпосередньо громадянам (юридичним особам), які повинні мати можливість упевнено передбачати правові наслідки своєї поведінки.

З урахуванням наведеного, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення наказу до виконання, як і строк позовної давності, переслідує мету забезпечення правової певності через унеможливлення позитивного судового розгляду відповідного питання зі спливом певного часу та за умови не доведення поважності причин пропуску встановленого законом строку.

Наявність права сторони на поновлення порушених прав не є безумовною підставою для здійснення судового захисту у даному випадку шляхом задоволення заяви про поновлення строків на пред`явлення наказу до виконання, поданої з пропуском строку для пред`явлення судового наказу до виконання.

Враховуючи вищевикладене, наведені заявником доводи щодо введення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради в оману фактом укладання боржником договору про здійснення демонтажу спеціальних конструкцій, складання акту на виконання цього договору, не є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, оскільки, Виконавчий комітет Маріупольської міської ради складав акти обстеження місць розміщення конструкцій зовнішньої реклами 25.07.2018, 10.12.2019, в яких встановив, що конструкції зовнішньої реклами не демонтовані, але з невідомих причин наказ до виконавчої служби не направив, доказів поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання не надав, отже у суду відсутні підстави для задоволення заяви Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.234, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви б/н від 18.11.2020 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала підписана 03.12.2020.

Суддя Г.Є. Курило