ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Справа№ 910/3043/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 02.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 ( повний текст ухвали складено 17.06.2020)

у справі № 910/3043/20 (головуючий суддя Привалов А.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта"

до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс прод груп"

про стягнення 72 500,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року Акціонерне товариство "Укрпошта" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (далі - відповідач) про стягнення 72500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачем порушено зобов`язання в частині сплати гарантійного платежу за банківською гарантією № 4009-0819/APG1v від 23.08.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" 72 500,00 грн. гарантійного платежу та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вказав, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті за гарантією, оскільки є доведеним неналежне виконання принципалом умов договору поставки №230819-02/200Пc від 23.08.2019, вимоги позивача по виплаті не перевищували передбачену гарантією суму та пред`явлена позивачем вимога відповідала умовам гарантії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №910/3043/20 скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та не надав строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Скаржник стверджує, що місцевий господарський суд не дослідив обставини порушення принципалом умов договору поставки.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 15.09.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що єдиною умовою для оплати гарантом гарантійного платежу за гарантією є одержання гарантом письмової вимоги бенефіціара, що містить твердження про те, що принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором. Жодних додаткових умов гарантія не передбачає. Бенефіціаром подано гаранту вимоги в письмовому вигляді. Зазначені вимоги містили твердження про неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань за договором (що в своїх листах підтверджено і самим гарантом). Тобто, всі умови, передбачені гарантією для виплати гарантом гарантійного платежу, бенефіціаром виконано. Будь-які інші вимоги банку-гаранта щодо надання додаткової інформації або документів є надуманими.

Позивач звертає увагу, що гарант безумовно та безвідклично зобов`язався сплатити на користь бенефіціара відповідний гарантійний платіж після одержання письмової вимоги бенефіціара, що містить твердження про те, що принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором. Отже, надаючи зобов`язання щодо безумовної виплати гарантійних платежів, гарант зобов`язався сплатити кошти AT «Укрпошта» за першою вимогою без подання будь-яких інших документів чи інформації.

Узагальнені доводи додаткових пояснень

09.11.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду представником Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" подано додаткові пояснення, в яких відповідач вказує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.06.2020 у справі № 908/746/20 ТОВ «Альянс Прод Груп» вже притягнуто до відповідальності за неналежне виконання договору поставки № 230819-03/200Пс від 23.08.2019 у вигляді штрафних санкцій на суму 253 843,32 гривень. У свою чергу, у звязку із задоволенням позову AT «Укрпошта» у справі № 910/3043/20, у банка з`явилось право на зворотну вимогу цієї суми до ТОВ «Альянс Прод Груп». Тобто, фактично до третьої особи повторно застосується відповідальність за порушення строків поставлення товару за договором поставки № 230819-03/200Пс від 23.08.2019, що є порушенням положень ст. 61 Конституції України, які забороняють притягати до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення двічі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 справу № 910/3043/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Калатай Н.Ф., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 та справу призначено до розгляду на 30.09.2020.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2020, у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 прийнято справу №910/3043/20 до провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 відкладено розгляд справи за апеляційною Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 на 21.10.2020.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2020, у зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 нову колегію суддів у складі головуючого судді: Майданевича А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на 18.11.2020.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 на 02.12.2020.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 прийнято справу №910/3043/20 до провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Пономаренко Є.Ю.

Явка учасників у судове засідання

Третя особа в судове засідання, призначене на 02.12.2020, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання була повідомленена належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка третьої особи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного учасника судового процесу за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 02.12.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 02.12.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Акціонерне товариство "Укрпошта" провело відкриті торги на закупівлю ДК 021:20-3 Тверде паливо (паливні брикети), ідентифікатор закупівлі: UA-2019-07-02-001034-b (далі - закупівля). Переможцем торгів по закупівлі визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Прод Груп".

23.08.2019 між Акціонерним товариством "Укрпошта" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Прод Груп" (постачальник) укладений договір №230819-02/200Пc (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцю у власність товар, найменування, код УКТЗЕД, якість та технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно із специфікацією, яка є додатком № 1 до договору (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах цього договору.

Згідно із п. 1.1.1 договору предмет поставки для цілей, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", зазначається у специфікації, що є додатком №1 до цього договору (далі - специфікація).

У пункті 1.5 договору зазначено, що обсяги поставки товару можуть бути зменшені покупцем в односторонньому порядку, в залежності від реального фінансування видатків покупця, у порядку передбаченому цим договором, для внесення змін до договору (шляхом направлення покупцем постачальнику відповідного письмового повідомлення. При цьому ціна цього договору відповідним чином зменшується).

Поставка товару здійснюється за графіком визначеним специфікацією (п. 5.1 договору).

Сторони у пункті 10.2 договору встановили, що постачальник зобов`язаний не пізніше дати підписання цього договору надати покупцю оригінал банківської гарантії забезпечення виконання договору на суму, що зазначається у специфікації. Строк дії банківської гарантії забезпечення виконання договору повинен перевищувати строк дії договору не менше ніж на один місяць. Усі витрати, пов`язані з наданням банківської гарантії, здійснюються за рахунок коштів постачальника.

Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору), найменування товару - "паливні брикети з деревини (тирси) твердих порід", кількість одиниць - 474 тони, загальна вартість (з врахуванням положень додаткової угоди №1 від 23.08.2019 про зміну ціни договору в бік зменшення) - 1 449 999,18 грн.

На виконання вимог тендерної документації та положень п. 10.2 договору, з метою забезпечення належного виконання договору постачальник надав покупцю банківську гарантію №4009-0819/APG1v від 23.08.2019 (далі - гарантія), яка видана Приватним акціонерним товариством "Айбокс Банк" (гарант).

Згідно із гарантією гарант безвідклично та безумовно зобов`язується виплатити на користь бенефіціара суму, що становить 72 500,00 грн. після одержання письмової вимоги бенефіціара, що містить твердження про те, що принципал (Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Прод Груп") не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором. Гарант зобов`язаний розглянути письмову вимогу бенефіціара та сплатити суму банківської гарантії у строк, що не перевищує 5 (п`яти) банківських днів з моменту одержання письмової вимоги бенефіціара.

Розмір грошової суми, що підлягає сплаті гарантом бенефіціару не залежить від розміру заборгованості принципала за договором або розміру невиконаного чи неналежно виконаного принципалом зобов`язання за договором.

Ця гарантія набуває чинності з дати підписання та діє до 01.02.2020 включно, і будь-яка письмова вимога бенефіціара на оплату має бути отримана гарантом за адресою: Україна, 03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9А, не пізніше цієї дати.

Зобов`язання гаранта перед бенефіціаром припиняється у разі: сплати гарантом суми, на яку видано цю гарантію; або закінчення строку дії цієї гарантії; або відмови бенефіціара від своїх прав за цією гарантією, шляхом: (1) повернення бенефіціаром гаранту оригіналу цієї гарантії; або (2) подання гаранту письмової заяви про звільнення гаранта від обов`язків за цією гарантією.

Ця гарантія є безвідкличною та безумовною, вона не може бути змінена чи відкликана гарантом, самостійно або за заявою принципала, без письмової згоди бенефіціара. Максимальна сума гарантії зменшується на кожну суму, сплачену гарантом за цією гарантією.

Спір у справі виник, у зв`язку з тим, що відповідач безпідставно відмовив у виплаті позивачеві гарантії у розмірі 72 500,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений між Акціонерним товариством "Укрпошта" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Прод Груп", за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

В силу статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2019 сторонами згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" укладено додаткову угоду №2 до договору, відповідно до якої в договір внесено зміни в частині строку дії договору, який продовжено до 31.03.2020 включно. Збільшено обсяг поставки товару на 94 тони та збільшено загальну вартість товару - 1 727 551,76 грн. Строк поставки додаткового обсягу товару (94 тони) погоджено поставити не пізніше 60 календарних днів з моменту підписання даної додаткової угоди №2.

Суд першої інстанції встановив, що у зв`язку з тим, що договір підписано сторонами 23.08.2019, тому постачальник повинен був поставити покупцю весь обсяг товару, передбачений договором та додатковою угодою №1 (474 тони на загальну суму 1 449 999,18 грн.) не пізніше 22.10.2019.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 23.10.2019 по 22.01.2020 постачальником поставлено з порушенням строків договору товар на загальну суму 947 027,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

16.01.2020 позивач звернувся до ТОВ "Альянс Прод Груп" з листом №421-1961, в якому вказав, що відповідно до п. 1.5 договору з 23.01.2020 зменшує в односторонньому порядку загальний обсяг товару за договором до 400,66 тон.

У зв`язку з тим, що 23.01.2020 постачальник поставив покупцю товар в обсязі 400,66 тон, тому зобов`язання постачальника за договором в частині поставки товару з 23.01.2020 є виконаним.

Таким чином, постачальник неналежним чином виконав умови договору, а саме несвоєчасно (після 23.10.2019) та не в повному обсязі поставив АТ "Укрпошта" товар на загальну суму 947 027,00 грн.

У свою чергу, 17.01.2020 АТ "Укрпошта" звернулось до гаранта з вимогою №421-1964 про стягнення на користь бенефіціара гарантійного платежу за вищевказаною гарантією.

Листом №308/12-б/6-01 від 23.01.2020 гарант у задоволенні вказаної вимоги відмовив з наступних підстав:

1. У заявленій вимозі не зазначено, які саме вимоги за основним зобов`язанням, яке виникло на підставі договору поставки №230819-02/200ПС від 23 серпня 2019 року, виконання яких забезпечено Гарантією, мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу.

2. В матеріалах вимоги надано накази на призначення керівником ПАТ "Укрпошта", однак вимогу підписано генеральним директором АТ "Укрпошта".

3. Бенефіціар завірив вірність копій документів, не виданих самим Бенефіціаром.

4. На копіях документів відсутнє слово "копія".

29.01.2020 АТ "Укрпошта" повторно надіслало вимогу №421-1972 від 29.01.2020 про стягнення на користь бенефіціара гарантійного платежу в розмірі 72 500,00 грн. До повторної вимоги (крім інших документів, які додавалися до первинної вимоги) позивач додатково додав копію статуту АТ "Укрпошта" та копію наказу Міністерства інфраструктури України №611 від 14.12.2018, якими підтверджувалась, зокрема, зміна типу бенефіціара з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.

ПАТ "Айбокс Банк" листом №459/12-6/6-01 від 06.02.2020 у задоволенні повторної вимоги АТ "Укрпошта" № 421-1972 від 29.01.2020 відмовлено у зв`язку з тим, що бенефіціаром не зазначено, які саме вимоги мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу та відсутності будь-яких розрахунків завданих бенефіціару збитків за договором поставки або нарахованої неустойки. Також, банк послався на відсутність інформації про строк, на який обрано генерального директора та не зазначено подвійної нумерації виданої гарантії.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 560, 561, 566 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією. За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. Однак, у разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Право гаранта на відмову в задоволенні вимоги кредитора встановлено ст. 565 Цивільного кодексу України, згідно з ч. 1 якої гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема й тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Таким чином, будь-які твердження ПАТ "Айбокс Банк" про те, що для виконання ним своїх зобов`язань по гарантії необхідні які-небудь розрахунки зобов`язань принципала перед бенефіціаром по основних зобов`язаннях (наприклад, неустойки за неналежне виконання умови договору) суперечить вимогам законодавства.

Слід зазначити, що відсутність зв`язку між розміром гарантійного платежу по гарантії та розміром зобов`язань принципала перед бенефіціаром за основним зобов`язанням підтверджується положеннями п.10.7 договору, відповідно до яких, кошти, що надійшли покупцю, як забезпечення виконання договору (у разі коли вони не повертаються постачальнику), не є виконанням постачальником зобов`язань за цим договором, не заліковуються в рахунок інших зобов`язань постачальника за цим договором та не звільняють постачальника від сплати повної суми штрафних санкцій (відповідальності) та збитків за договором.

Статтею 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Разом з цим, як передбачено наведеною вище судом нормою статті 563 Цивільного кодексу України щодо форми вимоги по гарантії, то законом встановлено тільки обов`язок про пред`явлення вимоги у письмовій формі. Стосовно змісту вимоги та змісту доданих до неї документів, то законодавець також встановив, що обов`язковим є зазначення або у вимозі або у доданих до неї документах - у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Також, законодавець встановив, що кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Слід зазначити, що закон обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії не містить, натомість вказує, що до вимоги додаються документи, вказані в гарантії. Тобто, законодавець залишив на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Згідно з п. 1 гл. 2 р. III Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах (затв. постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 639), у разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, бенефіціар може подати безпосередньо до банку-гаранта або до банку-резидента (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Відповідно до п. 2 р. І Положення безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Отже, вказане положення також не визначає обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, і також залишає на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Дослідиши зміст гарантії у сукупності зі статтею 563 Цивільного кодексу України та вказаним Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що банківською гарантією №4009-0819/APG1v від 23.08.2019 не було передбачено обов`язку АТ "Укрпошта" зазначати, які саме вимоги бенефіціара за основним зобов`язанням, що виникло на підставі договору, чи за зобов`язанням, яке виникло внаслідок невиконання та/або неналежного виконання основного зобов`язання, мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу, надання гаранту будь-яких розрахунків, та зазначення подвійної нумерації виданої гарантом гарантії.

Умовами гарантії також не передбачено надання позивачем будь-яких доказів на підтвердження повноважень підписанта вимоги та розрахунків завданих бенефіціару збитків.

Так, умовами гарантії передбачено, що вимога бенефіціара має містити лише твердження про те, що принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором.

Таким чином, за відсутності інших доказів, вимога №421-1964 від 17.01.2020 є достатньою підставою для виплати банківської гарантії.

При цьому, колегія суддів зазначає, що зобов`язання, які банк взяв на себе за гарантією, є безумовними та безвідкличними.

Отже, надаючи зобов`язання щодо безумовної виплати гарантійних платежів, гарант зобов`язався сплатити кошти AT «Укрпошта» за першою вимогою без подання будь-яких інших документів чи інформації.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті за гарантією, оскільки є доведеним неналежне виконання принципалом умов договору поставки №230819-02/200Пc від 23.08.2019, вимоги позивача по виплаті не перевищували передбачену гарантією суму, пред`явлена позивачем вимога відповідала умовам гарантії та зобов`язання за гарантією є безумовними та безвідкличними.

Відтак, вимоги ПАТ "Укрпошта" про стягнення суми за гарантією, що становить 72 500,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із каратином та не надав строк для подачі відзиву на позовну заяву, колегія суддів визнає безпідставним, виходячи з наступного.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16.

Крім того, колегія суддів вказує, що відповідно до статті 197 ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку. Проте, з матеріалів справи вбачається, що таке клопотання відповідачем заявлено не було, а також не зазначено причини, що перешкоджали скористатись таким правом.

Також, колегія суддів приймає до уваги, що суд першої інстанції відкладав розгляд справи та задовольняв клопотання відповідача про відкладення розгляду справи двічі. Отже, відповідач мав строк для направлення до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності з вимогами процесуального права.

Посилання апелянта викладені у додаткових поясненнях про те, що у разі задоволення позовних вимог у даній справі до третьої особи двічі буде застосовуватись відповідальність за порушення строків поставлення товару за договором поставки № 230819-03/200Пс від 23.08.2019, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до частин 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Вищевказані посилання апелянта не стосуються предмету даної справи.

На переконання суду апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі № 910/3043/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк".

4. Матеріали справи № 910/3043/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 07.12.2020.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Є.Ю. Пономаренко

О.М. Коротун