ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/21682/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.,

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

позивач - розпорядник майна Державного підприємства «Конярство України» арбітражний керуючий Атаманенко С.В.

представник позивача: не з`явився

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан»

представник відповідача: не з`явився,

за участі - Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України,

представник: Коваленко О.М., довіреність № 2431-03/6 від 14.05.2020

Прокуратури м. Києва,

представник: Збарих С.М., прокурор Офісу Генерального прокурора, посвідчення № 054812 від 14.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан»

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 24.06.2020

у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючого), Остапенка О.М., Грека Б.М.,

у провадженні за позовом

розпорядника майна Державного підприємства «Конярство України» арбітражного керуючого Атаманенко С.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий лан»

про визнання договору недійсним

у справі № 910/21682/15 за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ»

до боржника Державного підприємства «Конярство України»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ» про банкрутство Державного підприємства «Конярство України» (далі - ДП «Конярство України») на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015.

2. 10.06.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява розпорядника майна ДП «Конярство України» арбітражного керуючого Атаманенко С.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» (далі - ТОВ «Щедрий Лан») про визнання недійсним договору зберігання № 10 від 09.03.2017, укладеного між ТОВ «Щедрий Лан» та ДП «Конярство України» в особі керівника філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» ДП «Конярство України» ОСОБА_1

3. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, що у договорі не вказано такої умови, що він є безоплатним чи оплатним, а також з огляду на те, що спірний договір був укладений керівником філії позивача з перевищенням повноважень, що завдало збитків державному підприємству.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Господарського суду м. Києві від 05.02.2020 у справі № 910/21682/15 в задоволенні позову розпорядника майна ДП «Конярство України» арбітражного керуючого Атаманенко С.В. до ТОВ «Щедрий Лан» про визнання недійсним договору зберігання № 10 від 09.03.2017 відмовлено.

5. Суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про не досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору при укладенні спірного договору є безпідставними та необґрунтованими. З огляду на те, що спірний договір укладений сторонами на безоплатній основі, суд вказав на безпідставність доводів позивача щодо укладення даного договору зі сторони позивача з перевищенням повноважень.

6. Під час розгляду справи, господарським судом першої інстанції було встановлено:

6.1. 09.03.2017 між ТОВ «Щедрий Лан» (поклажодавець, далі - відповідач) та ДП «Конярство України» в особі Філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» (зберігач, далі - позивач) було укладено договір зберігання № 10, з подальшими змінами та доповненнями, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв на відповідальне зберігання майно, перелік якого наведений у даному договорі.

6.2. У п. 1.1 договору (п.1.1) та у доповненнях (№№ 1, 2, 3) до договору (п.1) встановлено дати початку та закінчення зберігання.

6.3. Відповідно до п. 2.1.9 договору зберігач зобов`язаний за першою вимогою поклажодавця надати йому можливість доступу до майна і перевірки умов його зберігання. Витрати з перевірки несе сторона, що її затребувала.

6.4. Згідно із п. 2.1.10 договору зберігач зобов`язаний повернути майно поклажодавцю повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше 3-ох днів з дня одержання такої вимоги.

6.5. Пунктом 2.1.11 даного договору визначено, що зберігач зобов`язаний повернути майно після припинення договору.

6.6. За умовами п. 3.1. договору, сторона, що постраждала від невиконання або неналежного виконання іншою стороною зобов`язань за договором зберігання, має право вимагати відшкодування завданих їй збитків.

6.7. Відповідно п 3.4. договору, за невиконання умов договору винна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 5% вартості майна зданого на зберігання.

6.8. Пунктом 6.2. сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами.

6.9. Позивач взятих на себе зобов`язань за договором зберігання № 10 від 09.03.2017 з повернення майна не виконав, що стало підставою для звернення відповідача з позовом про стягнення грошових коштів у сумі 589 785,00 грн. (561 700,00 грн. - збитки, 28 085,00грн. - штрафні санкції).

6.10. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.06.2019 у справі № 910/21682/15, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.01.2020, стягнуто з ДП «Конярство України» на користь ТОВ «Щедрий Лан» 561 700 грн. 00 коп. збитків, 28 085 грн. 00 коп. штрафних санкцій та 8 846 грн. 78 коп. витрат зі сплати судового збору.

6.11. Надалі, розпорядник майна ДП «Конярство України» арбітражний керуючий Атаманенко С.В. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Щедрий Лан» про визнання недійсним договору зберігання № 10 від 09.03.2017.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/21682/15 апеляційні скарги Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Прокуратури м. Києва задоволено.

Рішення Господарського суду м. Києва від 05.02.2020 у справі № 910/21682/15 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Атаманенко С.В. до ТОВ «Щедрий Лан» про визнання недійсним договору зберігання № 10 від 09.03.2017 задоволено.

Визнано недійсним договір зберігання №10 від 09.03.2017, укладений між ТОВ «Щедрий Лан» та ДП «Конярство України» в особі керівника філії «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України» ОСОБА_1

Матеріали справи № 910/21682/15 повернуто до Господарського суду м. Києва.

8. Постанова мотивована тим, що сторонами правочину недодержано в момент вчинення правочину вимоги, що встановлені ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Зокрема, суд апеляційної інстанції вказав на те, що спірний договір було укладено керівником філії з перевищенням повноважень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/21682/15, ТОВ «Щедрий Лан» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою (з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження), в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/21682/15 скасувати, а рішення Господарського суду м. Києві від 05.02.2020 у справі № 910/21682/15 залишити без змін.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21682/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя -Погребняк В.Я., суддя - Банасько О.О., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020.

11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Банаська О.О., судді - Огородніка К.М. від 24.09.2020 клопотання ТОВ «Щедрий Лан» про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено.

Поновлено ТОВ «Щедрий Лан» строк на касаційне оскарження.

Відкрито касаційне провадження у справі № 910/21682/15 Господарського суду м. Києва за касаційною скаргою ТОВ «Щедрий Лан» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020.

Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ «Щедрий Лан» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 відбудеться 27.10.2020.

Витребувано з Господарського суду м. Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/21682/15 за заявою розпорядника майна ДП «Конярство України» арбітражного керуючого Атаманенко С.В. до ТОВ «Щедрий лан» про визнання договору недійсним.

Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20.10.2020.

Звернуто увагу учасників справи на тимчасовий характер вжитих судом процесуальних заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 серед учасників відкритих судових засідань.

Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Звернуто увагу учасників справи на можливість розгляду касаційної скарги за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання.

Повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Рекомендовано учасникам справи ознайомлення з матеріалами справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, яку подавати через дистанційні засоби зв`язку.

Повідомлено, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:://supreme.court.gov.ua.

12. У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21682/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Банасько О.О., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020.

13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Банаська О.О., судді - Васьковського О.В. від 27.10.2020 відкладено розгляд касаційної скарги ТОВ «Щедрий Лан» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі 910/21682/15. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ «Щедрий Лан» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 відбудеться 17.11.2020.

14. Від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «Щедрий Лан», в якому з доводами касаційної скарги не погоджується та просить відмовити в її задоволенні, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі 910/21682/15 залишити без змін.

15. Від Прокуратури м. Києва надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «Щедрий Лан», в якому вказує на її безпідставність та просить відмовити в її задоволенні, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/21682/15 залишити без змін.

16. У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Банаська О.О. і судді Васьковського О.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21682/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020.

17. В судове засідання 17.11.2020 з`явилися представники Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Офісу Генерального прокурора, які заперечили проти доводів касаційної скарги.

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином.

18. Колегією суддів враховано, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України продовжено карантин до 31.12.2020 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 № 956).

19. В той же час колегією суддів враховано, що за приписами ст. 129 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020, справа відповідно до ГПК України має розглядатися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів дійшла висновку про здійснення розгляду касаційної скарги з урахуванням раніше визначеної дати 17.11.2020.

Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ТОВ «Щедрий Лан»)

20. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 92, 203, 215 ЦК України, ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 236 ГПК України.

Скаржник вказує на те, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не зазначив, які саме докази не було досліджено судом першої інстанції.

Зазначає, що посилання суду апеляційної інстанції на норми ЦК України щодо наявності дефектів при укладенні договору є помилковими, судом апеляційної інстанції не вказано конкретних порушень вищезазначених норм, а також наявності конкретних дефектів при укладенні договору сторонами.

Доводи Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

21. Міністерство у відзиві на касаційну скаргу вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що сторонами не було обумовлено умов безоплатного чи платного зберігання майна, що свідчить про відсутність узгодженості такої істотної умови договору зберігання, як ціна договору. Судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови було правильно встановлено перевищення керівником філії своїх повноважень щодо укладення спірного договору.

Доводи Прокуратури м. Києва

22. У відзиві прокуратура вказує на те, що з огляду на приписи ст. ст. 203, 215, 241 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» постанова суду апеляційної інстанції прийнята з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ГПК України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

24. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Звертаючись у межах справи про банкрутство з позовом про визнання договору зберігання № 10 від 09.03.2017, укладеного між ТОВ «Щедрий Лан» та ДП «Конярство України» в особі керівника філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» ДП «Конярство України» ОСОБА_1 недійним, розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Атаманенко С.В., посилався на приписи ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Законні правочини (договори), що були укладені боржником щодо майна боржника відповідно до загальних вимог, визначених у Цивільному та Господарському кодексах України, додержання яких є необхідним для чинності правочину (договору) (ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст. 179 ГК України), вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути визнання недійсними на підставі ст. 20 Закону про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи, судом апеляційної інстанції було досліджено та встановлено, що сторонами правочину недодержано в момент вчинення правочину вимоги, передбачені ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до змісту оспорюваного договору, а саме його істотних умов та доповнень до нього, державному підприємству передається на відповідальне зберігання майно на строк до 01.09.2017 (доповнення № 1 від 10.05.2017, № 2 від 11.05.2017, № 3 від 03.07.2017, якими строк зберігання продовжено до 15.09.2017), а також визначено перелік майна для зберігання.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до змісту спірного договору, сторонами не було обумовлено умов безоплатного чи платного зберігання майна.

За змістом ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Отже, за своєю правовою природою договір зберігання за загальним правилом є оплатним, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Так, ч. 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір є відплатним, якщо інше не передбачено договором, законом чи не випливає із суті договору.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 947 ЦК України, при безоплатному зберіганні поклажодавець зобов`язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, проте, у спірному договорі положення щодо відшкодування поклажодавцем зберігачу витрат на зберігання майна відсутні.

Стаття 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, які містять аналогічні положення, передбачають, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, спірний договір було підписано керівником філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» ДП «Конярство України» ОСОБА_1, яка взяла майнові зобов`язання за рахунок коштів державного підприємства, що перебувало вже в стані банкрутства.

Пунктом 2.1.3 Розділу 2 договору встановлено, що зберігач забезпечує повне збереження майна, а після закінчення зберігання повертає поклажодавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на зберігання з урахуванням змін його природних властивостей.

У пункті 2.1.4 Розділу 2 договору встановлено, що зберігач забезпечує наявність пристосованих для зберігання майна приміщень, що охороняються виключає доступ сторонніх осіб до майна.

Згідно з пунктом 2.1.7 Розділу 2 договору зберігач забезпечує такі особливі умови зберігання майна: вологість не більше 7 %. Додаткові витрати зберігача на забезпечення особливих умов зберігання поклажодавцем окремо не компенсується.

У пункті 7.1 Статуту ДП «Конярство України» основним показником, що узагальнює фінансові результати фінансово-господарської діяльності підприємства, є прибуток (дохід).

За договором та доповненнями до нього оціночна вартість майна становить 561 700 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Положення про філію «Новоолександрівський кінний завод № 64» ДП «Конярство України», затвердженого Наказом ДП «Конярство України» від 24.11.2011 № 24 (Положення про філію), це положення є документом, що регулює діяльність Філії.

Так, Положенням про філію встановлено, що:

- координацію діяльності Філії, контроль за дотриманням цього Положення та ефективністю використання і збереження закріпленого за Філією майна здійснює ДП «Конярство України» (пункт 1.2);

- Філія зобов`язана дотримуватись вимог чинного законодавства України та умов цього Положення (пункт 7.2.1);

- Філія зобов`язана здійснювати контроль за належним виконанням контрагентами діючих правочинів та негайно (протягом 24 годин) про невиконання вимог правочинів та/або незаконні дії фізичних та юридичних осіб (пункт пунктом 7.2.3);

- для здійснення оперативного управління (керівництва) справами Філії призначається керівник Філії (пункт 8.1);

- повноваження керівника Філії визначаються трудовим контрактом та довіреністю виданою ДП «Конярство України» (пункт 8.4);

- керівник Філії укладає від імені ДП «Конярство України» господарські, цивільно-правові договори в межах сум, передбачених трудовим контрактом та довіреністю (пункт 8.6.10);

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з довіреністю № 73 від 31.12.2016, ДП «Конярство України» в особі в.о. директора Кудрявської Н. В. уповноважило ОСОБА_1 за попереднім погодженням з підприємством укладати цивільно-правові угоди та договори (без відчуження основних фондів та засобів), якими загальна сума перевищує 300 000 грн. у тому числі ПДВ для товарів, робіт та послуг.

Оскільки відповідно до договору та доповнень до нього вносились зміни в частині збільшення оціночної вартості та переліку майна, що перебувало на зберіганні Філії, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що керівником ОСОБА_1 не дотримано вимог встановлених довіреністю, адже згідно з Розділом 3 договору зберігач несе відповідальність перед поклажодавцем у випадку втрати, знищення, псування майна в тому числі й у розмірі повної вартості майна (пункт 3.2. договору).

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що за договором та доповненнями до нього оціночна вартість майна становить 561 700 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

За змістом ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Встановивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції вказав на те, що керівник філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» ДП «Конярство України» ОСОБА_1, взяла на підприємство завідомо збиткові зобов`язання за спірним договором, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірний договір було укладено керівником філії з перевищенням повноважень, а отже сторонами правочину недодержано в момент вчинення правочину вимоги, що встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції правомірно скасував рішення Господарського суду м. Києва від 05.02.2020 у справі № 910/21682/15 та ухвалив нове рішення, яким заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Атаманенко С.В. до ТОВ «Щедрий Лан» про визнання недійсним договору зберігання № 10 від 09.03.2017 задовольнив.

25. Щодо суті касаційної скарги

Доводи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права спростовуються вищевикладеним та змістом оскаржуваної постанови.

Інші доводи скаржника колегією суддів не розглядаються, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

26. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Згідно з ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ «Щедрий Лан» та залишення постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/21682/15 без змін.

27. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 910/21682/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік