ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 5023/5383/12 (922/2889/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" (вх.№28229 від 02.12.2020) про відвід судді у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль"
до Фізичної особи ОСОБА_1 , Фізичної особи ОСОБА_2 , Фізичної особи ОСОБА_3 , Фізичної особи ОСОБА_4 , Фізичної особи-підприємця Шкумат Ігора Миколайовича, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталія Віталіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мангушева Ольга Степанівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариса Вячеславівна Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відовідальністю "ФК "Поліс",
про усунення перешкод у здійсненні права власності у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль"

ВСТАНОВИВ:

26.11.2012 ухвалою Господарського суду Харківської області за заявою ТОВ "Інтервертикаль" порушено провадження про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль" на підставі статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

06.12.2012 постановою Господарського суду Харківської області ТОВ "Інтервертикаль" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

28.12.2012 у межах ліквідаційної процедури було здійснено відчуження нерухомого майна, належного боржникові, шляхом проведення торгів на Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр", де було реалізовано належні боржникові:

1) нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якої складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1),

2) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв.м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлові приміщення 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м у нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якого складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2).

Покупцями даного майна стали відповідно ОСОБА_1 (лот №1) та ОСОБА_5 (лот №2).

25.01.2017 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 5023/5383/12, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та постановою Верховного Суду від 10.04.2018 визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності TOB "Інтервертикаль", проведеного в процедурі банкрутства, а саме: нежитлових приміщень підвалу № 1-16 загальною площею 178, 3 кв.м, нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193, 4 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якої складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1).

Визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності TOB "Інтервертикаль", проведеного в процедурі банкрутства, а саме нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м, нежитлових приміщень технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якого складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2).

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна TOB "Інтервертикаль", укладений з ОСОБА_1 та посвідчений 28.12.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1631.

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна TOB "Інтервертикаль", укладений зі ОСОБА_5 та посвідчений 28.12.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1626.

Відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання (вх. № 40072 від 24.11.2016) про застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання за банкрутом права власності на нежитлову будівлю літ. "А-3" загальною площею 975,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2013 у справі № 922/2830/13 визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_1 право власності на самовільно реконструйований квартирний (багатоповерховий) будинок літ "А-3", що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2013 у справі № 922/2830/13 скасовано та прийнято нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі № 5023/5383/12 визнано за ТОВ "Інтервертикаль" (код 32676768) право власності на нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9кв.м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22,22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 221,1 кв.м, в нежитловій будівлі "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В період володіння та розпорядження, яке в подальшому визнано в судовому порядку незаконним, зазначеним нежитловим приміщенням ОСОБА_5 та ОСОБА_1 здійснили його поділ на частини та частинами відчужили на користь третіх осіб.

В результаті таких дій ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відбувся розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно частин такого приміщення, як на житлові квартири із відповідними записами про державну реєстрацію.

Отже, зазначений об`єкт нерухомості під час володіння та розпорядження ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , яке визнано незаконним, був поділений на частини з відповідною реєстрацією такого поділу.

02.09.2020 до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява (вх 2786/20) ТОВ "Інтервертикаль" в особі ліквідатора, в якій просить суд усунути перешкоди у здійсненні ТОВ "Інтервертикаль" права власності на нежитлову будівлю літ "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом:

- скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Наталії Віталіївни індексний номер рішення 11638950 (про відкриття розділу стосовно нерухомого майна реєстраційний номер 01 та внесення запису про право власності № 4983999 (за ОСОБА_6 ) дата державної реєстрації 14.03.2014;

- скасування рішення нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Кретової Ольги Володимирівни індексний номер рішення 22302091 про державну реєстрацію прав та внесення запису про право власності № 10142748 (за ОСОБА_7 ) дата державної реєстрації 23.06.2015;

- скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Орловської Валентини Георгіївни індексний номер рішення 32662555 про державну реєстрацію прав, внесення запису про право власності № 17751291 (за ОСОБА_8 ) дата державної реєстрації 01.12.2016.

Також просить залучити до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору :

1. приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушеву Наталію Віталіївну;

2. приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Орловську Валентину Георгіївну;

3. нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Кретову Ольгу Володимирівну;

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс".

Судові витрати просить покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовної заяви вказує на те, що ТОВ "Інтервертикаль" є єдиним законним власником нежитлової будівлі "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, існують обставини, які перешкоджають законному власнику належним чином реалізовувати своє право власності.

Так, позивач вказує на те, що станом на дату звернення з даним позовом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно одночасно з зареєстрованим правом власності Позивача на нежитлову будівлю продовжує незаконно існувати створений Розділ та записи про право власності на неіснуючий Предмет договору купівлі-продажу, що вчинені на підставі скасованих рішень суду щодо не існуючої, як об`єкт цивільних прав, частини Нежитлової будівлі - Предмету договору купівлі-продажу.

Отже, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить недостовірну та спотворену інформацію щодо майна Позивача. Наведені обставини створюють перешкоди для реалізації у встановленому Законом порядку нежитлової будівлі в ліквідаційній процедурі в межах справи про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль".

Оскільки, Господарським судом Харківської області розглядається справа про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль", то відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2020 позовна заява вх. 2786/20 передана на розгляд суду у складі: суддя Усатий В.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2020, крім іншого, прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Розгляд справи відкладався.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2020 відкладено розгляд справи на 08.12.2020.

До суду 02.12.2020 надійшла заява ТОВ "Інтервертикаль" про відвід судді вх.28225, в якій заявляє про відвід судді Усатому Віталію Олександровичу у справі №5023/5383/12 (922/2786/20).

Розглянувши заяву про відвід суддя Усатий В.О. дійшов висновку про необґрунтованість відводу.

Ухвалою суду від 03.12.2020р. питання про відвід судді Усатого В.О. у справі № 5023/5383/12 (922/2786/20) передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід передано для розгляду судді Жельне С.Ч.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" (вх.№28229 від 02.12.2020) про відвід судді Усатому В.О., суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вказаних норм ГПК України, на заявника відводу судді, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, покладається обов`язок в заяві про відвід зазначити мотиви відводу.

Заявник, в обґрунтування поданої заяви про відвід судді Усатому В.О. вказує про те, що 25.11.2020 з відкритих джерел інформації, зокрема, з офіційного сайту Господарського суду Харківської області позивачу стало відомо про те, що 18.11.2020 біля приміщення суду відбувся пікет громадян, які придбали нерухоме майно (квартири) в м. Харкові по вул. Ковтуна, 42-а, що належало підприємству ТОВ "Інтервертикаль" та з 2012 року перебуває у банкрутстві.

Позивачу стало відомо про те, що зазначений пікет тривав три дні, а в мережі Інтернет поширювалися відомості про те, що мешканці багатоквартирного житлового будинку є законними власниками своїх квартир, що відбувається рейдерське захоплення, який підтримує суддя.

Позивач вважає зазначені вище дії щодо пікетування та поширення інформації у соціальних мережах - протиправним тиском на суд.

Поряд з цим, позивач вважає, що зазначені вище дії та їх широкий резонанс викликають у нього сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що є підставою для відводу.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" наголосив на тому, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17).

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі Хаушильд проти Данії від 24.05.1989).

Суд враховує, що вирішення питання щодо наявності обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді (суддів) повинно здійснюватися комплексно, з урахуванням ряду об`єктивних та суб`єктивних чинників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, сформовано основні підходи щодо оцінки безсторонності суду.

Зокрема, Європейським судом з прав людини в п. 49 Рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 було наголошено, що: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullarv. United Kingdom), від 10.06.1996, п. 38)».

Одночасно Європейський суд з прав людини в п. 50 рішення у цій справі прямо вказав, що: «Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43)».

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року у справі № 16695/04 Газета Україна-Центр проти України).

Відповідно до ч. ч. 4 та 8 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи та в розподіл справ між суддями має наслідком відповідальність, встановлену законом. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Отже, враховуючи вищевказані норми, судді не мають жодного впливу на формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, щодо незалежності судових органів судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

Незалежність суддів, не є прерогативою чи привілеєм і надається їм не для захисту власних інтересів, а в інтересах принципу верховенства права й усіх, хто прагне та очікує справедливості (пункт 10 Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи про місце судової влади та її відносини з іншими гілками влади в сучасних демократіях).

Відповідно до Коментарю до Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням Ради суддів України №1 від 04 лютого 2016 року, зокрема до Преамбули Кодексу суддівської етики, однією з найважливіших категорій етики, що виражає моральні обов`язки судді стосовно держави, суспільства, конкретної людини, в інтересах якої здійснюється правосуддя, є професійний обов`язок, який має не тільки моральну, а й правову природу, оскільки містить у собі як обов`язок, передбачений правовими нормами, так і обов`язок перед суспільством, пов`язаний зі здійсненням професійної діяльності.

Таке суддівське сумління не тільки має оціночний характер, змушуючи суддю співвідносити свої дії і рішення з правовими приписами і нормами моралі, а й спонукає його діяти відповідно до внутрішнього переконання, протистояти зовнішньому впливу і тиску.

Коментуючи ст. 2 Кодексу суддівської етики (Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень) Рада суддів України, зокрема, зазначає, що незалежність судді від своїх колег у процесі ухвалення рішень означає свободу волевиявлення судді під час ухвалення судового рішення, яка має ґрунтуватися лише на загальних принципах відправлення правосуддя - верховенстві права, законності, незалежності суддів та підкоренні їх лише закону, а також на внутрішньому переконанні у правильності прийнятого суддею рішення. Якщо рішення приймається колегіальним складом суду, то воно має прийматися більшістю голосів, також без будь-яких зовнішніх впливів, виходячи лише із вищеозначених принципів правосуддя.

В Коментарі до статті 7 Кодексу суддівської етики (Суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки та вживати заходів для поглиблення своїх знань та вдосконалення практичних навичок) Рада суддів України зазначає, що під неупередженістю прийнято розуміти відсутність упередженості, безсторонність, об`єктивність, незацікавленість, нейтральність, універсальність підходів до будь-кого, незалежно від певних ознак; це прагнення до справедливості та відсутність особистих симпатій або антипатій, непідкупність, бездоганність, моральність.

Слід зазначити про обов`язок судді здійснювати судочинство, не допускаючи впливу на нього сторонніх осіб та життєвих обставин, будь-яких інших суб`єктивних чинників, відсутність у нього заздалегідь сформованої думки щодо обставин справи та готовність сприймати інформацію об`єктивно, вирішуючи справу лише відповідно до закону на підставі фактично встановлених обставин, виходячи з власного внутрішнього переконання.

Отже, безсторонній суд означає: позбавлений упередженості, незацікавлений, об`єктивний, безпристрасний, нейтральний.

Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне бачення фактів та тлумачення чинного законодавства з дотриманням вимог процесуального закону.

Натомість доводи, на які посилається заявник у заяві про відвід судді Усатому В.О. у справі №5023/5383/12 (922/2889/20), і які, на думку заявника, можуть бути підставою для відводу зазначеного судді, не викликають жодних сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

Сам по собі факт проведення пікетів відповідачами у справі не є доказом необ`єктивності чи упередженості судді Усатого В.О., та не може бути підставою для відводу судді.

Зважаючи на те, що викладені в заяві мотиви для відводу судді по суті зводяться до посилань на вчинення неправомірного впливу, втручання у суддівську незалежність при прийнятті судового рішення, суд вважає, що в даному випадку заявник не довів наявності обставин, які б свідчили про упередженість судді Усатого В.О. у справі №5023/5383/12 (922/2889/20)

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 35, 36, 234, п.2 ст.254, п.3 ст. 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" (вх.№28229 від 02.12.2020) про відвід судді Усатому В.О. - відмовити.

Оскільки дана ухвала не входить до переліку ухвал які оскаржуються окремо від рішення суду, в порядку ст. 255 ГПК України, то заперечення на дану ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на відповідне рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 07.12.2020р.

Суддя С.Ч. Жельне