ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р.Справа № 922/2441/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Редько А.В.

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Юнікон" про ухвалення додаткового рішення (вх. 26958) по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, 28А; ідент. код 23647276)

до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр. Московський, 299; ідент. код 00213121)

про стягнення 6224233,21 грн.

за участю представників:

заявник (позивач) - не з`явився;

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Юнікон" 05.08.2020 р. звернулось до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмір 6312624,91 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 238-16/119-ВК від 23.05.2018 р., укладеного між сторонами спору. Відповідно до позовної заяви ціна позову становить 6 312 624,91 грн. та складається з: 4871 706,42 грн. - сума основної заборгованості; 359 195,78 грн. - сума пені; 184 159,81 грн. - один процент річних; 897 562,9 грн. - втрати від інфляції. Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 94623,49 грн., сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви та інші понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 листопада 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Юнікон" 4871706,42 грн. основного боргу, 359195,82 грн. пені, 100316,50 грн. 1% річних, 772358,54 грн. інфляційних; а також 91553,65 грн. судового збору. 3. В частині стягнення 120655,93 грн. інфляційних втрат відмовити. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати починаючи з 02.08.2020 року і до моменту виконання цього рішення проценти (1% річних).

18.11.2020 через канцелярію суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Юнікон" про ухвалення додаткового рішення (вх. 26958), згідно з якою заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2020 року заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на 30.11.2020 року.

30.11.2020 року представник відповідача подав до суду заперечення на заяву щодо вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу позивача (вх. № 27756), згідно з якими зазначає, що заява про вирішення питання про розподіл судових витрат була зареєстрована в суді 18.11.2020 р., а відтак, оскільки вступну та резолютивну частини рішення у справі № 922/2441/20 були проголошені в судовому засіданні 11.11.2020 р., то заява подана з явним порушенням 5-денного строку для подання такої заяви, що визначений законом, та підлягає залишенню без розгляду у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України. Одночасно відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу або зменшити розмір таких витрат до 4000,00 грн. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач наполягає відсутності поважності причин неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази витрат на професійну правничу допомогу, а ті докази, які були надані із заявою, що розглядається підтверджують факт зловживання позивачем своїм правом та ненадання без поважних причин в строк доказів, які мав та міг би надати під час розгляду справи по суті або до закінчення судових дебатів; представник відповідача зазначає, що в двох різних документах, які є додатками до основного договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2019 р. містять два різних механізми розрахунку гонорару адвоката, а саме: в протоколі - фіксований розмір, а в опису робіт - у погодинній формі оплати, при цьому наявність не вказуючи, скільки коштує одна година роботи адвоката, отже наявність в договорі одночасно двох форм не дає ані суду, ані іншій стороні справи можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару; крім того, наголошує, що розмір заявлених позивачем витрат не є спів розмірним зі складністю розгляду даної справи, оскільки позовна заява є типовою у господарських правовідносинах; позивачем не доведено реальності наданих послуг та вони не можуть бути покладені на відповідача, зокрема послуги з вивчення матеріалів справи, наголошує, що певна частина витрат, які поніс позивач на оплату професійної правничої допомоги, не можуть вважатися наданням саме професійної правової допомоги, а можуть лише відображатись як вид кур`єрських послуг; а також наголошує, що оскільки позивачу позовні вимоги задоволено частково, відповідно правова допомога також повинна бути стягнута у тому ж відсотку.

У судове засідання сторони явку своїх повноважних представників не забезпечили.

Розглянувши заяву АТ "Юнікон", суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, огляду на таке.

Відповідно до приписів статей 123, 124, 126, 129, 244 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вище вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суд встановив, що АТ "Юнікон" у позовній заяві від 01.08.2020 р. вказуючи попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які воно планує та очікує понести в зв`язку із розглядом справи зазначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34200,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги позивачем подано суду копію Договору про надання правової допомоги від 20.09.2019р., копію додаткової угоди від 10.09.2020 р. до Договору про надання правової допомоги від 20.09.2020р.; протокол узгодження вартості правової допомоги від 27.07.2020 р.; опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Макотченко Л.М. від 16.11.2020 р.; акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 16.11.2020 р.; копію рахунку фактури від 16.11.20250 р. на суму 37600,00 грн.; копію платіжного доручення № 13256 від 16.11.2020 р. на суму 37600грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДН № 4907 Макотченко Л.М.

Згідно з п. 1.1.1 Договору про надання правової допомоги від 20.09.2019 р., адвокат надає клієнту правову допомогу, яка полягає, зокрема, у забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта в разі його участі у будь-якому судовому провадженні в якості позивача, відповідача.

Відповідно до протоколу узгодження вартості правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 27.07.2020 року, укладеного між АТ "ЮНІКОН" та адвокатом Макотченко Л.М, сторони домовились, що вартість гонорару адвоката за надання правничої допомоги по справі клієнта про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором № 238-16/119-ВК від 23.05.2018 р., яка буде розглядатись у судовому порядку становить:

2400,00 грн. за надання консультацій на підставі проведеного аналізу наданих клієнтом документів щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором № 238-16/119-ВК від 23.05.2018, із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину;

25200,00 грн. за складання позовної заяви до ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором 238-16/119-ВК від 23.05.2018, із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину; ;

500.0грн./сторінка за підготовку клопотань та заяв з будь-яких питань під час розгляду справи на будь-якій стадії судового процесу;

6000,00 грн. за підготовку відповіді на відзив;

З поданого опису робіт адвоката від 16.11.2020 р. та Акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 16.11.2020 р. до договору про надання правової допомоги б/н від 20.09.2020р. вбачається, що вартість послуг, наданих виконавцем по акту дорівнює 37600,00 грн., які складаються з:

- 2400,00 грн. за надання консультацій на підставі проведеного аналізу наданих клієнтом документів щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором № 238-16/119-ВК від 23.05.2018, із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину;

- 25200,00 грн. за складання позовної заяви до ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором 238-16/119-ВК від 23.05.2018, із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину;

- 6000,00 грн. за підготовку відповіді на відзив, із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину;

- 4000.00 грн. - за складання заяви про забезпечення позову по справі № 922/2441/20, із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Таким чином, позивачем документально підтверджено, що ним було сплачено 37600,00 грн. за надання правової допомоги у справі № 922/2441/20.

Разом з тим, витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, при розподілі судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу адвокатом, має виходити з конкретних особливих обставин справи, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 стаття 126 Кодексу). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Кодексу). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 6 статті126 Кодексу).

Тобто, за наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

А саме, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим, судом враховано, що ДП "Завод "Електроважмаш" подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх. 27756 від 30.11.2020 р.), в якій наголошено, що розмір зазначених позивачем витрат на правову допомогу у справі № 922/2441/20 на суму 37600,00 грн. є явно необґрунтованим та неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт та складністю справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 37600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Однак, суд беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15600,00 грн., із розрахунку складання позовної заяви - 9600,00 грн. (1200 грн.*8 годин); 6000,00 грн. - за складання заяв по суті спору, виходячи з такого.

Перш за все, суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки, тобто, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору.

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України, ГК України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

При цьому єдиним критерієм, який ускладнив матеріали є велика кількість фактів поставки товару, а відтак і дій по здійсненим розрахункам.

Відтак, здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, з урахуванням обставин справи, зважаючи на зазначені вище положення законодавства, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру правничих витрат, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, суд вважає об`єктивними та підтвердженими витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 15600,00 грн.

У задоволенні вимог позивача про стягнення 22000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки:

- витрати за вивчення матеріалів справи та надання консультації щодо можливості стягнення заборгованості та складання заяви про забезпечення позову не є обов`язковими та позивачем не доведено, що такі витрати позивача були необхідними, а відтак не можуть відноситись до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розумінні ст. 123 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно суд наголошує, що вартість послуг за складання позовної заяви на суму 25200,00 грн. із розрахунку 1200,00 грн. за 1 годину свідчить, що адвокатом витрачено на складання позовної заяви 22 години, що є явно завищених показником для позовної заяви до стягнення заборгованості за договором поставки.

При цьому, судом враховано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

За таких обставин, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів, а також встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи складність справи, строк розгляду справи, загальний обсяг підтверджених доказами наданих послуг з правничої допомоги, та при цьому виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи № 922/2441/20, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 15600,00 грн. (9600,00 грн. + 6000,00 грн.).

При цьому, судом відхилені доводи відповідача щодо порушенням позивачем 5-денного строку для подання заяви про вирішення питання про розподіл судових витрат та наявності підстав для залишення без розгляду такої заяви на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України, оскільки вступну та резолютивну частини рішення у справі № 922/2441/20 були проголошені в судовому засіданні 11.11.2020 р., а заява позивача про вирішення питання про розподіл судових витрат була подана направлена до суду поштою та здана до поштового відділення 16.11.2020 р.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (вх.№ 27756) щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр. Московський, 299; ідент. код 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, 28А; ідент. код 23647276; п/р НОМЕР_1 в АТ "РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у місті Києві, код банку 380805) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15600 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 10.12.2020.

Суддя М.І. Шатерніков