ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"07" грудня 2020 р. Справа№ 910/17693/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

Без виклику учасників судового процесу.

розглянувши клопотання Міністерства оборони України про забезпечення позову у справі №910/17693/19 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/17693/19 (суддя Смирнова Ю.М., повний текст складено - 14.08.2020) за позовом Міністерства оборони України до товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" про стягнення 316 968 651,58 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" 316 968 651,58 грн., з яких: 307 561 676,99 грн. попередньої оплати та 9 406 974,59 грн. штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/17693/19 позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" на користь Міністерства оборони України суму попередньої оплати у розмірі 3 991 676,99 грн., штрафні санкції у розмірі 323 002,20 грн. та судовий збір у розмірі 9 152,24 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/17693/19 та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 9 023 930,14 грн. штрафних санкцій та 303 570 000,00 грн. попередньої оплати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №910/17693/19 поновлено Міністерству оборони України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/17693/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/17693/19: розгляд апеляційної скарги призначено на 07 грудня 2020 року о 12 год. 00 хв.

До Північного апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшло клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі №910/17693/19 вказане клопотання Міністерства оборони України про забезпечення позову у справі №910/17693/19 повернуто заявнику.

Міністерство оборони України повторно звернулося до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж".

Розглянувши вказане клопотання Міністерства оборони України про забезпечення позову у справі №910/17693/19, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Заявник в обґрунтування клопотання про забезпечення позову посилається на те, що відповідач змінив юридичну адресу, директора, а також кінцевого бенефіціара (власника), у зв`язку з чим, за доводами позивача, існує ризик втрати коштів попередньої оплати шляхом їх виводу з рахунків відповідача.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, а апеляційним судом не встановлено обставин на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, оскільки зміна юридичної адреси, директора, а також кінцевого бенефіціара (власника) жодним чином не можуть довести того, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовки до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, заявником суду не надано.

Самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

З огляду на викладене, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, клопотання позивача підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за його подання покладаються на позивача.

Керуючись статтями 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Міністерства оборони України про забезпечення позову у справі №910/17693/19 відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу клопотання про забезпечення позову покласти на її заявника - позивача у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана суддями: 07.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна