РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020Справа № 910/9727/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства ВТБ Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна Юридична фірма Інтегрітес

про стягнення 486 000,00 грн.

за участю представників:
від позивача: Ковортний М. А.

від відповідача: Цімерман О. І.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Акціонерне товариство ВТБ Банк (далі - АТ ВТБ Банк, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна Юридична фірма Інтегрітес (далі - ТОВ Інтегрітес, відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 486 000,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до умов укладеного договору № 46/14-LS-1/14 від 03.03.2014 р. ним була здійснена попередня оплата вартості юридичних послуг в сумі 2 572 800,00 грн. Проте, у подальшому вказаний договір сторонами був достроково розірваний, тому частина сплачених коштів за ненадані відповідачем послуги мають бути повернуті позивачу. Отже, у позові АТ ВТБ Банк просило стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 486 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому проти заявлених до нього вимог заперечив, вказав, що поверненню підлягають кошти, за вирахуванням суми податку на додану вартість, сплаченого відповідачем в межах податкового зобов`язання перед Державним бюджетом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував свої позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги частково визнав, просив відмовити в частині стягнення податкового зобов`язання на суму 81 000,00 грн.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення їх представників у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що 03.03.2014 р. між АТ ВТБ Банк (замовник) та ТОВ Інтегрітес (виконавець) був укладений договір № 46/14-LS-1/14 про надання юридичних послуг (далі договір). Відповідно до умов цього договору виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги, опис та обсяг яких визначено в замовленнях, які є додатками до даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору). Результатом надання послуг виконавцем є акт приймання-передачі послуг та звіт (п. 1.3 договору).

Виконавець розпочинає надання послуг лише після отримання від замовника всіх необхідних документів для надання послуг, передоплати, зазначеної у п. 4.2 договору та підписання відповідного замовлення сторонами (п. 2.1 договору).

Вартість послуг за цим договором та замовленнями до нього зазначається сторонами у відповідному замовленні до договору, розрахунки за яким здійснюються у гривнях (п. 4.1, 4.2 договору). Послуги вважаються прийнятими замовником на дату підписання сторонами акту приймання-передачі, якщо інше не зазначено в замовленнях (п. 4.5 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та залишається чинним до його припинення відповідно до п. 10.2 договору.

Як встановлено судом, 15.11.2016 р. позивач надав відповідачу замовлення на надання юридичних послуг за вказаним договором, вартість послуг сторони погодили в гривні, що еквівалентна розміру 80 000,00 доларів США без урахування ПДВ. При цьому частина вказаної вартості у розмірі 40 000,00 доларів США без ПДВ сплачується виконавцю протягом 5 банківських днів з дати укладення цього додатку у якості передоплати, друга частина у розмірі 40 000,00 без ПДВ протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунку.

На підставі цього замовлення 31.01.2017 р. сторонами була укладена додаткова угода № 76/1 до договору, в якій сторони домовились про визначення вартості наданих послуг, виходячи з погодинної ставки за кваліфікацією адвокатів замовника.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що визначені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного договору позивачем були перераховані відповідачу грошові кошти у якості попередньої оплати у сумі 2 572 800,00 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями № 17230 від 22.11.2016 р. та № 15620 від 26.12.2016 р.

У свою чергу, у період з 22.11.2016 р. по 10.12.2019 р. відповідачем були надані банку юридичні послуги, передбачені договором, у загальній сумі 2 086 800,00 грн. Отже, вартість ненаданих послуг склала 486 000,00 грн. (2 086 800,00 грн. - 2 572 800,00 грн.), що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Матеріали справи свідчать, що 14.04.2020 АТ ВТБ Банк повідомило відповідача (лист № 1135/1-2 від 13.04.2020 р.) про односторонню відмову від договору № 46/14-LS-1/14 від 03.03.2014 р. та припинення його дії на підставі п. 10.2.3 договору.

У відповідь на вказаний лист ТОВ Інтегрітес просило вважати датою припинення договору 01.06.2020 р., однак, у подальшому, листом № 190520/1 від 19.05.2020 р. погодилася із запропонованою банком (лист від 05.05.2020 р.) датою розірванням договору № 46/14-LS-1/14 від 03.03.2014 р. 21.05.2020 р.

Також судом встановлено, що 22.04.2020 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути попередню оплату у сумі 486 000,00 грн. з ПДВ у строк до 15.05.2020 р. У відповідь на вказану вимогу ТОВ Інтегрітес листом від 06.05.2020 р. відмовило АТ ВТБ Банк у поверненні попередньої оплати до моменту вирішення спірного питання щодо припинення договору, про що суд зазначив вище.

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як слідує з п. 10.2.3 договору сторони погодили, що дія договору може бути припинена у випадку відмови від послуг за взаємною згодою сторін в порядку, передбаченому п. 10.3 договору. Договір може бути припиненим кожною зі сторін в будь-який час за попереднім письмовим повідомленням іншої сторони не менше, ніж за 30 календарних днів до моменту припинення договору.

Таким чином, як свідчать матеріали справи, позивач скористався своїм правом, наданим йому законом та договором на відмову від цього договору, отже, на час розгляду даної справи договір є розірваним у односторонньому порядку, проте, ця обставина не впливає на обов`язок відповідача повернути попередню оплату на вимогу позивача від 22.04.2020 р.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували повернення сплаченої суми попередньої оплати в розмірі 486 000,00 грн. не надав та доводів позивача не спростував, суд вважає, що вимоги АТ ВТБ Банк є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленій позивачем сумі.

Твердження ТОВ Інтегрітес про те, що відповідач не повинен сплачувати позивачу податок на додану вартість у складі вартості обумовлених послуг суд відхиляє, оскільки умовами договору не регулювались податкові відносини сторін (зокрема, зі сплати ПДВ чи його повернення), а виникли вони у відповідача з відповідними податковими органами, тому питання щодо повернення сплаченого податку не входить до предмету розгляду даного позову і може бути вирішене у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства ВТБ Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна Юридична фірма Інтегрітес про стягнення заборгованості у сумі 486 000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна Юридична фірма Інтегрітес (01015, м. Київ, вул. Добровольчих Батальйонів, буд. 1, ідентифікаційний код 38419607) на користь Акціонерного товариства ВТБ Банк (01004, м. Київ, бульвар. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, ідентифікаційний код 14359319, № рахунку 1026, IBAN: UA5701026, банк отримувача: Національний банк України, код банку отримувача (МФО): 300001) попередню оплату у сумі 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 290 (сім тисяч двісті дев`яносто) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 23 листопада 2020 року.

Повний текст рішення складений 4 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.