УХВАЛА

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/19483/20

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елім» про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елім»

до Приватного підприємства «Донбас Будіндустрія Сервіс»

про стягнення 878893,15 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ

09.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Елім» з вимогами до Приватного підприємства «Донбас Будіндустрія Сервіс» про стягнення 878893,15 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на рахунки та майно Приватного підприємства «Донбас Будіндустрія Сервіс».

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елім» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її повернення заявнику на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу Україні, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд зазначає, що відповідно до закріплених ст. 141 Господарського процесуального кодексу України норм за своєю суттю, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих збитків, завданих не лише відповідачу, а будь-якій іншій особі (учаснику справи) щодо обмеження прав якої було вжито відповідних заходів до забезпечення позову. Цей інститут має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

В порушення зазначених приписів, заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що характер заявлених заходів забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача) свідчить про можливість заподіяння збитків відповідачу, оскільки вони, в тому числі, спрямовані на часткове обмеження господарської діяльності останнього.

Отже, відсутність відповідного зустрічного забезпечення може ускладнити чи взагалі унеможливити отримання відповідачем відповідного відшкодування збитків, завданих тимчасовим обмеженням його прав на час вирішення спору, за настання визначених законодавством підстав для цього.

А тому, з метою дотримання балансу інтересів та недопущення порушення прав сторін в даному випадку необхідним є вирішення питання щодо зустрічного забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Елім» про забезпечення позову подана без додержання вимог п. 6 ч. 1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо її повернення заявнику.

При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідною заявою після усунення визначених вище недоліків.

Керуючись приписами ст.ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елім» про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.М. Спичак