ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 Справа № 917/1269/20

м. Полтава

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179 в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", вул. Гольдбергівська, буд. 63, м. Харків, 61010

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕУС АІР", проспект Лесі Українки 78Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39622

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (далі - позивач/ ДП "Український державний центр радіочастот") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕУС АІР" (далі - відповідач/ ТОВ "ЗЕУС АІР") 7296,95 грн., в тому числі 6913,92 грн. основного боргу, 319,43 грн. пені, 63,60 грн. 3% річних. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 173П на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.12.2014.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.09.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Копія ухвали суду 02.09.2020 була направлена на адресу сторін, що підтверджується вихідним штампом загального відділу суду на звороті ухвали.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ТОВ "ЗЕУС АІР, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку визначеному ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 між позивачем (виконавець за договором) та відповідачем (замовник за договором) було укладено Договір № 173П на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - Договір, копія Договору з додатками - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є проведення робіт з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), а також виявлення та усунення дій джерел радіозавад роботі РЕЗ Замовника.

Ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ визначається на підставі затверджених у встановленому порядку «Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу» виходячи із розміру оплати за один календарний місяць (п. 3.1 Договору).

Позивач стверджує, що ним своєчасно виконувалися роботи згідно з Договором, про що відповідача було повідомлено шляхом направленння на його адресу відповідних актів про виконання робіт та рахунків.

На підтвердження вказаного позивачем надано копії рахунків: № 267 від 28.01.2020 на суму 1728,48 грн., № 1021 від 26.02.2020 на суму 1728,48 грн., № 1571 від 26.03.2020 на суму 1728,48 грн., № 2290 від 28.04.2020 на суму 1728,48 грн., а також копії актів про виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ: № 20-20-267 від 31.01.2020 на суму 1728,58 грн., № 20-20-1021 від 28.02.2020 на суму 1728,48 грн., № 20-20-1571 від 31.03.2020 на суму 1728,48 грн., № 20-20-2290 від 30.04.2020 на суму 1728,48 грн.

При цьому, вказані акти про виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ підписані лише позивачем.

Згідно п. п. 3.2, 3.3 Договору виконання робіт підтверджується відповідними Актами виконаних робіт підписаними уповноваженими особами. Виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу Замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Якщо замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п`яти робочих днів із моменту їх отримання, надати Виконавцю вмотивовану відмову. У випадку не підписання Замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийняті робіт по закінченню строку, вказаного у п. 3.3.1 договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Позивач стверджує, що вказані вище акти та рахунки направлялися ним відповідачу.

Відповідно до п. 3.4. Договору розрахунки між Виконавцем і Замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на поточний рахунок Виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Також на підтвердження виконання відповідачем робіт з радіочастотного моніторингу радіоелектронних засобів відповідача в період з січня 2020 року по квітень 2020 року позивачем надано копії протоколів інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ (ВП).

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання по оплаті виконаних робіт не виконав, порушивши умови Договору, не сплатив кошти на загальну суму 6913,92 грн. В зв`язку з чим, заборгованість по Договору станом на 01.08.2020 (за період з січня 2020 року по квітень 2020 року) становить 6913,92 грн.

28.05.2020 позивачем було надіслано відповідачу претензію № 053/33.2/1-09/308 (копії претензії і доказів її направлення - в матеріалах справи), на яку відповідач не відреагував. Додатками до претензії також направлялися рахунки та акти виконаних робіт, на які позивач посилається у позові.

Відповідно до п. 4.2 Договору, за прострочення виконання грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення.

Пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати Замовником суми боргу але не більше ніж за 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане (п. 4.3 Договору)

Враховуючи вказані пункти Договору, а також норми ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу за період з 26.02.2019 по 31.07.2020 319,43 грн. пені та 63,60 грн. 3% річних.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 6913,92 грн. основного боргу, 319,43 грн. пені, 63,60 грн. 3% річних.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що акти виконаних робіт, на які позивач посилається у позові, підписані лише позивачем.

Згідно п. п. 3.2, 3.3 Договору виконання робіт підтверджується відповідними Актами виконаних робіт підписаними уповноваженими особами. Виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу Замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Якщо замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п`яти робочих днів із моменту їх отримання, надати Виконавцю вмотивовану відмову. У випадку не підписання Замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийняті робіт по закінченню строку, вказаного у п. 3.3.1 договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Позивач у позові стверджує, що вказані вище акти та рахунки направлялися ним відповідачу кожного місяця, проте доказів на підтвердження цього суду не надано.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач направляв відповідачу та його засновникам претензію на суму 6913,92 грн., до якої були прикладені в якості додатків відповідні рахунки та акти виконаних робіт.

Проте, претензія разом з додатками повернулася позивачу не врученою з відміткою поштового відділення "Адресат не проживає". Адреса відповідача, на яку позивачем направлялася претензія з додатками (вул. Лесі Українки (колишня назва вул. 50-річчя Жовтня), 78Б, м. Кременчук, 39622), відповідає адресі місцезнаходження відповідача вказаній у Договорі та вказаній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 2.3 Договору, якщо протягом строку дії цього договору сторони змінять свою назву, місцезнаходження, розрахункові реквізити або будуть реорганізовані, вони повинні негайно повідомити про це другу сторону.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем позивачу про зміну своєї адреси місцезнаходження.

Таким чином, позивачем зроблені всі дії для направлення належним чином відповідачу рахунків та актів виконаних робіт.

Суд вважає, що з врахуванням умов п. 3.3 Договору акти виконаних робіт, які були направлені позивачем відповідачу 28.05.2020 та повернуті поштовим відділенням 07.06.2016 (про що свідчать надані позивачем копії квитанції укрпошти та конверту) вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Крім цього, факт виконання позивачем робіт підтверджується наданими ним копіями протоколів інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ (ВП), які були складені працівниками позивача за результатами проведення технічного радіоконтролю в період з січня по квітень 2020 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачем належними та достатніми доказами підтверджено факт виконання ним робіт по Договору в період з січня по квітень 2020 року на суму 6913,92 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем виконаних позивачем робіт.

Таким чином, позов в частині стягнення 6913,92 грн. основного боргу є обґрунтованим, підтвердженим належними та достатніми доказами, відповідачем не заперечується, а отже підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача нараховані за період з 26.02.2019 по 31.07.2020 319,43 грн. пені та 63,60 грн. 3% річних.

Відповідно до п. п. 4.2, 4.3 Договору, за прострочення виконання грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення. Пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати Замовником суми боргу але не більше ніж за 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане (п. 4.3 Договору).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Як зазначено вище, позивачем не надано доказів на підтвердження направлення актів виконаних робіт та рахунків на адресу відповідача кожного місяця, натомість надано докази їх направлення з претензією 28.05.2020.

Враховуючи надані докази, суд вважає, що відповідно до п. 3.4 Договору відповідач повинен був оплатити виставлені позивачем рахунки не пізніше 25 червня 2020 року.

Таким чином, позивач безпідставно нарахував відповідачу пеню та 3% річних за період з 26.02.2020 по 25.06.2020.

Судом встановлено, що за період з 26.06.2020 по 31.07.2020 стягненню підлягають пеня в сумі 81,61 грн. та 3% річних в сумі 20,40 грн. В іншій частині стягнення пені та річних позов є необґрунтованим , а отже задоволенню не підлягає.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕУС АІР" (проспект Лесі Українки 78Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39622; ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179; ) в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (вул. Гольдбергівська, буд. 63, м. Харків, 61010; ідентифікаційний код 23751625) 6913 грн. 92 коп. основного боргу, 81 грн. 61 коп. пені, 20 грн. 40 коп. річних, 2021 грн. 05 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук