ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 грудня 2020 року Справа № 915/1992/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030)

в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008)

до відповідача: Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 22440366,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера (, вул. Айвазовського, 23, м. Миколаїв, 54052).

про: скасування запису в Державному реєстрі речових прав,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Гордієнко Д.О., згідно витягу

від відповідача: не з`явився

від 3 особи: Бондаренко І.О., згідно довіреності

прокурор: Бескровна І.І.,

встановив:

13 вересня 2019 року виконувач обов`язків прокурора Миколаївської області (надалі прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №05/2-928вих.19 від 13.09.2019 в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської міської ради про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №28428406 від 10.10.2018 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0057 за територіальною громадою міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1992/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 16.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16 жовтня 2019 року о 11:20 год.

04.10.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.10.2019, яку внесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 18 листопада 2019 року о 10:30, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 21.10.2019.

16.10.2019 ТОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера подано до суду заяву №1452/НК-10 від 15.10.2019 про залучення товариства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

31.10.2019 прокурором подано до суду заперечення від 29.10.2019 №05/1-716вих19 на клопотання ТОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

14.11.2019 представником позивача подано до суду відповідь на відзив за вих. №242/7-1-128/7-2.1 від 14.11.2019.

18.11.2019 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у справі у відряджені, судове засідання призначено на 26 листопада 2019 року о 11:40, про що повідомлено сторін ухвалою суду від 15.11.2019.

Ухвалою суду від 26.11.2019 провадження у справі №915/1992/19 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду судового рішення у справі №912/2385/18.

Ухвалою суду від 04.09.2020 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 23 вересня 2020 року о 10:00.

Ухвалою суду від 23.09.2020 задоволено заяву ТОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера №1452/НК-10 від 15.10.2019 про залучення товариства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера (, вул. Айвазовського, 23, м. Миколаїв, 54052); встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду доказів надіслання третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами; запропоновано третій особі подати до суду пояснення щодо позовних вимог, які мають відповідати вимогам ч. ч. 3-7 ст. 165 та ст. 168 ГПК України, в 5-денний строк з дня отримання позовної заяви.

23.09.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі на 27 жовтня 2020 року о 10:00.

12.10.2020 третьою особою подано до господарського суду заяву за вих. №1276/нк10 від 09.10.2020 про залишення позову без розгляду.

Заяву обгрунтовано тим, що виконуючий обов`язки прокурора Миколаївської області не підтвердив підстави для представництва Кабінету Міністрів України замість Міністерства юстиції України. Зокрема, на думку третьої особи, прокурором не доведено факт бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині реагування та усунення виявленого прокурором порушення, а саме:

- в чому саме полягає бездіяльність позивача;

- порушення розумного строку позивачем в частині реагування на повідомлення прокурора про порушення інтересів держави, не зазначивши при цьому протягом якого строку позивачем мала бути надана відповідь на запит прокурора або направлена позовна заява до судових органів з вимогою про усунення порушення;

- в чому полягає невідкладність усунення виявленого прокурором порушень інтересів держави з боку Миколаївської міської ради;

- прокурор не врахував той факт, що для прийняття рішення щодо ініціювання позовної роботи, Кабінет Міністрів України не отримав достатньо відомостей про фактичні обставини, що впливають на інтереси держави та необхідні для прийняття рішення про початок позовного провадження у порядку та спосіб, передбачені повноваженнями КМУ;

-прокурор не довів порушення Кабінетом Міністрів України ст. 19 Конституції України та норм чинного законодавства в частині строків, протягом яких КМУ має ініціювати позовну роботу в інтересах держави виходячи ні з дати повідомлення прокурором про порушення, ні з дати підтвердження, в порядку визначеному чинним законодавством, факту такого порушення.

Третя особа вважає, що прокурором не доведено пропущення Кабінетом Міністрів України «розумного строку» для реагування на отримане від прокуратури повідомлення про правопорушення, оскільки період розгляду запиту складає лише три місяці. Строк реагування на запит прокуратури складає орієнтовно тиждень, оскільки лист позивача датований 25.06 2019, а лист Кабінету Міністрів України 04.07 2019

Заявник також зазначає, що позивач, до подачі позову до суду не звернувся до Кабінету Міністрів України із уточнюючим запитом про стан розгляду запиту від 25.06.2019, а одразу звернувся до суду з цим позовом.

Товариство звертає увагу суду, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави що є позицією Великої Палати Верховного Суду.

Отже, на думку третьої особи, даний позов є таким, що підписаний не уповноваженою на те особою.

27.10.2020 прокурором подано до суду заперечення за вих. №15/1-243вих20 від 26.10.2020 на заяву про залишення позову без розгляду.

Прокурор просить суд відмовити у задоволені заяви та посилаючись на норми ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», ст. 14 Водного кодексу України, ст. 53 ГПК України, рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 3915/2385/18 зазначає:

Прокуратурою області 25.06.2019 скеровано до Кабінету Міністрів України запит №05/2-586вих-19, де вказано про порушення законодавства при реєстрації майнових прав на спірний об`єкт та звернуто увагу на необхідність вжиття Кабінетом Міністрів України, як розпорядником водних об`єктів загальнодержавного значення, заходів до скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Водночас, листом секретаріату Кабінету Міністрів України від 04.07.2019 №13490/0/2-19 прокуратуру області повідомлено, що вказаний запит надіслано на адреси Мінприроди (головний виконавець), Мінагрополітики, Мінінфраструктури, Мін`юсту, Держводагентству, Держгеокадастру та Миколаївській обласній державній адміністрації для розгляду в установленому порядку та інформування про результати прокуратуру області та Кабінет Міністрів України.

Мінприроди 19.07.2019 повідомило, що питання державної реєстрації земельних ділянок та прав на них не належить до безпосередньої компетенції вказаного Міністерства.

Також до листа Мінприроди від 19.07.2019 долучено листи:

- Мінінфраструктури від 10.07.2019, де вказано про те, що Міністерство не наділено повноваженнями стосовно розпорядження державними та комунальними земельними ресурсами;

- Держводагентства від 11.07.2019, в якому висловлена позиція, що повноваження щодо передачі у власність або користування земельних ділянок державної власності під лиманами належать обласним державним адміністраціям, комунальної власності - сільським, селищним, міським радам.

Водночас, позиція Держводагентства фактично є неузгодженою та суперечить раніше висловленій позиції Кабінета Міністрів України в аналогічних судових справах №915/1134/16, 915/74/18 за позовами прокуратури Миколаївської області.

Миколаївська обласна державна адміністрація 16.07.2019 висловила позицію про можливість підтримати пропозицію прокуратури Миколаївської області щодо пред`явлення позову Кабінетом Міністрів України про скасування рішення про державну реєстрацію права власності територіальної громади міста Миколаєва на зазначену земельну ділянку та скасування відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Міністерством юстиції України, яке відповідно до ст. 37 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» є представником інтересів Кабінету Міністрів України у судах, повідомило про порядок проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів та про констатувало про те, що листи Міністерства юстиції України мають інформаційний характер і не встановлюють норм права. Будь-яка позиція щодо незаконної реєстрації за Миколаївською міською радою права власності на зазначену земельну ділянку Міністерством не висловлена. Копії матеріалів листування прокуратури із зазначеними органами долучені до позовної заяви та наявні в матеріалах справи.

Мінагрополітики та Держгеокадастр будь-якої інформації на надісланий запит не надали.

Таким чином, незважаючи на очевидність порушення інтересів держави, ні Кабінетом Міністрів України, ні підпорядкованими йому Міністерствами та центральними органами виконавчої влади, будь-яких заходів, у тому числі щодо звернення до суду у розумний строк, не вжито, що свідчить про не здійснення захисту інтересів держави.

Отже, на думку прокурора, у даному випадку наявний орган, уповноважений на захист інтересів держави, який не дивлячись на очевидні порушення при незаконному оформленні міською радою права на частину території дна водного об`єкту загальнодержавного значення та обізнаність про такі порушення протягом розумного строку, достатнього для належного реагування, заходів до їх усунення не вжив. Така позиція державного органу не відповідає вимогам законодавства та свідчить про невиконання ним своїх повноважень по захисту інтересів держави та є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді.

За таких обставин у прокуратури виникли підстави для вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави шляхом подання до суду відповідного позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Генеральна прокуратура України листом від 04.09.2020 доручила прокуратурі області представництво інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України.

Про відповідний намір звернутись до суду з позовом прокуратурою області повідомлено Кабінет Міністрів України листом від 12.09.2020.

27.10.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання у справі на 11 листопада 2020 року о 10:30.

11.11.2020 року розгляд справи по суті не відбувся у зв`язку із знаходженням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 16.11.2020 Підготовче засідання у справі призначено на 02 грудня 2020 року о 10:00.

02.12.2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із знеструмленням електромережі суду та з іншими умовами, що вплинули на безперебійність та функціонування автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвалою суду від 02.12.2020 підготовче засідання у справі призначено на 07 грудня 2020 року о 11:15.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні 07.12.2020 прокурор заперечує проти заяви про залишення позову без розгляду, з підстав, викладених у запереченнях на заяву.

Представник позивача підтримує позицію прокурора.

Представник третьої особи підтримує заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви третьої особи про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Передумовою участі органів та осіб, передбачених ст. 53 ГПК України, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Частиною 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 поняття орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах означає орган, на який державою покладено обов`язок (а не право) щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Чинним законодавством передбачено два випадки звернення прокурора до суду на захист інтересів держави, а саме:

- внесення позову прокурором в інтересах відповідного органу, який має право та зобов`язаний здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду з позовами відповідної категорії, проте не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження. В такому випадку вказаний орган набуває статус позивача та відповідне коло процесуальних прав, наприклад, оскарження наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, відмова від поданого прокурором позову тощо. З метою завчасного інформування позивача у справі про намір внесення позову до суду в його інтересах та забезпечення ефективної та повної реалізації прав та обов`язків сторони процесу, ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру зобов`язано прокурора попередньо, до звернення до суду, повідомити про свій намір відповідного суб`єкта владних повноважень;

- внесення позову прокурором самостійно у якості позивача, що зумовлено відсутністю такого органу або відсутністю у нього повноважень (та обов`язку) щодо звернення до суду з позовними заявами певної категорії. В останньому випадку відповідний уповноважений орган процесуальними правами та обов`язками сторони не наділяється, їх реалізує виключно прокурор, як позивач.

Закріплений у ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України принцип законності означає, що всі органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України. Органи державної влади здійснюють свої функції від імені держави в чітко визначених Конституцією й законами межах і у виключно закріплених за ними формах діяльності.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них тощо.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, вирішення питань державного управління у сфері, зокрема, охорони навколишнього природного середовища та природокористування.

До основних повноважень Кабінету Міністрів України згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» у сфері охорони навколишнього природного середовища належить здійснення в межах своїх повноважень державного управління у сфері охорони та раціонального використання землі, її надр, водних ресурсів, рослинного і тваринного світу, інших природних ресурсів.

Статтею 14 Водного кодексу України встановлено, що розпорядження внутрішніми морськими водами (до яких належить Бузький лиман), територіальним морем та акваторією морських портів належить виключно до відання Кабінету Міністрів України.

Водночас, Кабінетом Міністрів України та підпорядкованими йому органами виконавчої влади заходів до усунення порушень законодавства дотепер не вжито.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Миколаївської області 25.06.2019 скеровано до Кабінету Міністрів України запит №05/2-586вих-19, яким повідомлено про порушення законодавства при реєстрації майнових прав на спірний об`єкт та звернуто увагу на необхідність вжиття Кабінетом Міністрів України, як розпорядником водних об`єктів загальнодержавного значення, заходів до скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до листа секретаріату Кабінету Міністрів України від 04.07.2019 №13490/0/2-19 вказаний запит надіслано на адреси Мінприроди (головний виконавець), Мінагрополітики, Мінінфраструктури, Мін`юсту, Держводагентству, Держгеокадастру та Миколаївській обласній державній адміністрації для розгляду в установленому порядку та інформування про результати прокуратуру області та Кабінет Міністрів України.

Листом від 19.07.2019 Мінприроди повідомило, що питання державної реєстрації земельних ділянок та прав на них не належить до безпосередньої компетенції вказаного Міністерства.

До зазначеного листа Мінприроди від 19.07.2019 долучено листи:

- Мінінфраструктури від 10.07.2019 про те, що Міністерство не наділено повноваженнями стосовно розпорядження державними та комунальними земельними ресурсами;

- Держводагентства від 11.07.2019, в якому висловлена позиція, що повноваження щодо передачі у власність або користування земельних ділянок державної власності під лиманами належать обласним державним адміністраціям, комунальної власності - сільським, селищним, міським радам.

Листом від 16.07.2019 Миколаївська обласна державна адміністрація повідомила про можливість підтримати пропозицію прокуратури Миколаївської області щодо пред`явлення позову Кабінетом Міністрів України про скасування рішення про державну реєстрацію права власності територіальної громади міста Миколаєва на зазначену земельну ділянку та скасування відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Міністерством юстиції України, яке відповідно до ст. 37 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» є представником інтересів Кабінету Міністрів України у судах, повідомило про порядок проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів та те, що листи Міністерства юстиції України мають інформаційний характер і не встановлюють норм права.

Мінагрополітики та Держгеокадастр відповіді на надісланий запит не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Генеральна прокуратура України листом від 04.09.2020 доручила прокуратурі області представництво інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України.

Листом від 12.09.2020 прокуратурою Миколаївської області повідомлено Кабінет Міністрів України про намір звернутись до суду з відповідним позовом.

Таким чином, прокурором у даній справі дотримано положення норм ст. 23 Закону України «Прокуратуру», ст. 53 ГПК України, обґрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, бездіяльність органу уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій щодо вжиття дієвих заходів до усунення порушень законодавства, зокрема, звернення протягом розумного строку до суду з відповідним позовом.

Зазначені обставини є достатнім аргументом для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави у даній справі.

Твердження третьої особи щодо не доведення прокурором порушення Кабінетом Міністрів України строку, протягом якого останній мав ініціювати позовну роботу в інтересах держави суд вважає безпідставними та необгрунтованими, такими, що спростовані наведеними вище обставинами справи.

Керуючись ст. ст. 53, 177-185, 196, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» №1276/нк10 від 09.10.2020 про залишення позову без розгляду відмовити.

2. Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 11.12.2020.

Суддя В.О.Ржепецький