УХВАЛА

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/18912/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Віп" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Віп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про стягнення 1 123 001 грн 14 коп.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Віп" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 1 123 001 грн 14 коп. заборгованості за договором поставки ветеринарних препаратів від 06.04.2018 № 338/2018/КАМ/О, в тому числі: 1 048 687 грн 98 коп. основного боргу, 7 277 грн 89 коп. інфляційних втрат, 14 600 грн 88 коп. 3 % річних та 52 434 грн 39 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору поставки ветеринарних препаратів від 06.04.2018 № 338/2018/КАМ/О неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 1 048 687 грн 98 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 7 277 грн 89 коп. інфляційних втрат, 14 600 грн 88 коп. 3 % річних та 52 434 грн 39 коп. пені.

Крім того, 01.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Віп" про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 139 846 грн 17 коп., а також нерухоме та рухоме майно відповідача.

В обґрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення позову позивач зазначає наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача, останній виступає боржником перед Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" по кредитному договору від 30.11.2015 № НК 857. Розмір основного зобов`язання відповідача по вказаному договору складає 395 000 000, 00 грн. Строк виконання зобов`язання - 30.11.2020.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" є боржником перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» згідно генерального кредитного договору (серія та номер: 407/2020/КОД-КБ-ГКД, виданий 12.11.2020). Розмір основного зобов`язання згідно вказаного договору - 250 000 000,00 грн. Вказана інформація підтверджується записом про іпотеку № 39162142.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" виступає боржником перед AT "Кредитвест банк" по договору про відкриття кредитної лінії, серія та номер: № 135- 6010/16-КЮ, виданий 22.07.2016, видавник: AT "Кредитвест банк". Розмір основного зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" по вказаному договору про відкриття кредитної лінії складає 75 000 000,00 грн. Вказана інформація підтверджується записом про іпотеку № 34216395.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс", останній виступає боржником перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Південний" згідно кредитного договору (серія та номер: GL2016-02293, виданий 17.11.2016). Розмір основного зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" по вказаному договору - 1 825 000,01 доларів США. Вказана інформація підтверджується записом про іпотеку №17510127.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" виступає боржником перед Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" згідно кредитного договору (серія та номер номер: 114-КД, виданий 16.08.2010). Розмір основного зобов`язання по вказаному договору - 8 400 000,00 доларів США. Згідно вказаного договору проценти за користування Кредитом нараховуються за ставкою 19% - 20% річних (із розрахунку 365 днів на рік) для частини кредиту, наданої у гривні 9% - 10% річних (із розрахунку 360 днів на рік) для частини кредиту, наданої в доларах США. Вказана інформація підтверджується записом про іпотеку № 8103833.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відповідач є боржником перед Публічним акціонерним товариством "Кредобанк". Розмір основного зобов`язання: 5 000 000,00 доларів США (правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: договір іпотеки, серія та номер: 2075, виданий 03.07.2014). Вказана інформація підтверджується записом про іпотеку № 6216372.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта значну кількість активів відповідача передано відповідним банкам в іпотеку, що свідчить про те, що у позивача відсутня можливість стягнути значну суму боргу за рахунок таких активів відповідача.

Позивач вказує, що відповідач має кредитні зобов`язання перед банківськими установами, серед яких (як зазначено вище) зобов`язання з сумою основного боргу 395 000 000,00 грн., строк виконання якого - 30.11.2020.

Позивач звертався до відповідача з листом від 10.11.2020 № 90 із пропозицією в порядку досудового врегулювання спору погасити заборгованість в повному обсязі (докази направлення листа та його отримання містяться в додатках до позовної заяви). Однак відповідач суму заборгованості не погасив за отриманий ще наприкінці 2019 року та на початку 2020 року товар та будь-якої відповіді на вимогу про оплату не надав.

Згідно даних офіційного сайту ДПС України платник податків - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" має податковий борг та відповідно до пункту 88.2 статті 88 Податкового кодексу України в органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника.

Позивач вважає, що вищевказане свідчить про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги, а також недостатності власних коштів, через що здійснюється залучення значних сум кредитних грошових коштів для діяльності відповідача з передачею активів в заставу банківським установам.

Крім того, за результатами аналізу офіційних даних Єдиного державного реєстру судових рішень позивачем встановлено, що у вказаному реєстрі наявна достатня кількість судових рішень про стягнення з відповідача іншими кредиторами сум грошових коштів.

Вказане підтверджується постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 у справі №910/6931/19, постановами Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі № 910/5998/19, від 21.01.2020 у справі № 910/9918/19, від 21.01.2020 у справі № 910/6930/19.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У даному випадку, позивачем доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення в подальшому утруднить чи зробить неможливим поновлення порушених прав позивача, оскільки майно відповідача перебуває в іпотеці, в останнього наявна велика кількість кредитних зобов`язань, а також податковий борг, що в сукупності свідчить про імовірність утруднення виконання рішення у разі невжиття таких заходів.

При цьому, заходи забезпечення даного позову, про які просить позивач, відповідають предмету позову. Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Отже, суд вважає, що адекватність захожу забезпечення як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що накладення арешту на грошові кошти відповідача забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 17.11.2020 у справі № 922/2419/20.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви та наявність підстав для її часткового задоволення в частині накладення аршету на грошові кошти відповідачав межах ціни позову.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Віп" задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 123 001 грн 14 коп., що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (вул. Пожарського, 3, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код 30160757), відкритих в будь-яких фінансових установах, що будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову та, зокрема, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс":

- НОМЕР_1 в АТ "Кредобанк";

- НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ";

- НОМЕР_3 в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_4 в АТ "ПУМБ"

3. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (вул. Пожарського, 3, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код 30160757).

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Віп" (вул. Смольна, 30, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код 41468663).

5. Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 07.12.2020, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 07.12.2023.

Суддя Наталя Борисівна Плотницька