ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/546/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Тарасенко Ю.Г.

за участю представників сторін:

від ПО «Українська ліга авторських і суміжних прав»: не з`явився;

від ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ»: Полілова С.І. адвокат;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» до відповідача Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» про стягнення 20749,90грн. та за зустрічним позовом Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» до відповідача Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» про розірвання договору з 08.01.2020р.

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» 20749,90грн.

В обґрунтування позовних вимог Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» посилається на порушення Приватним підприємством «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» умов укладеного між сторонами договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. щодо сплати винагороди (Роялті).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2020р. відкрито провадження у справі №916/546/20, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.03.2020р. о 11:00.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211, Розпорядженням голови Одеської міської ради №218 від 15.03.2020р., рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020р., оформленим протоколом №916-3/2020, яким для забезпечення належної роботи в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19 було рекомендовано суддям Господарського суду Одеської області у період дії карантину з 17.03.2020р. по 03.04.2020р. включно перенести судові засідання за межі вказаного строку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2020р. призначено судове засідання на 14.04.2020р. о 11:00.

16.03.2020р. за вх.суду№744/20 Приватне підприємство «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог Приватне підприємство «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» посилається на те, що 11.12.2019р. Приватній організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» була направлена додаткова угода про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. однак вказана додаткова угода Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» не підписана, що є порушенням прав Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» на свободу договору та вибору контрагента.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2020р. зустрічну позовну заяву Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2020р. прийнято зустрічну позовну заяву Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» до відповідача Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» про розірвання договору до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» до відповідача Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» про стягнення 20749,90грн. у справі №916/546/20, ухвалено справу №916/546/20 розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 14.04.2020р. о 11:00.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020р. №239 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 зокрема продовжено дії карантину до 24.04.2020р.

10.04.2020р. за вх.суду№9408/20 ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» звернулося до суду з клопотанням про відкладення підготовчого засідання.

В засідання суду від 14.04.2020р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2020р. відкладено підготовче засідання на 05.05.2020р. о 12:40 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 05.05.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 28.05.2020р. о 11:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 28.05.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 25.06.2020р. о 11:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 25.06.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 14.07.2020р. о 12:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 14.07.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 04.08.2020р. о 12:15, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 04.08.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 03.09.2020р. о 10:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 02.09.2020р., судове засідання 03.09.2020р. о 10:20 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.09.2020р. було призначено підготовче засідання на 06.10.2020р. о 12:15 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

У судовому засіданні від 06.10.2020р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.10.2020р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 27.10.2020р. о 12:00 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В судовому засіданні від 27.10.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/546/20.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» суд встановив:

01.11.2018р. між Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (далі УЛАСП) та Приватним підприємством «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» (далі ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ») був укладений договір №ТЗ-112/11/18А (далі договір), відповідно до якого УЛАСП є організацією, що має повноваження надавати право (невиключну ліцензію) на використання в комерційній діяльності музичних творів, а також здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання на підставі договорів укладених з правовласниками, іншими організаціями колективного управління та Свідоцтва про облік організації колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права та суміжних прав №19/2011 від 24.01.2011р., виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до п.3.1. договору Користувач здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів шляхом їх публічного виконання, а УЛАСП надає Користувачу на умовах, визначених цим Договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання Творів. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити Винагороду (Роялті) на поточний рахунок УЛАСП відповідно до умов цього Договору та Закону.

Користувач не має права передавати отримане за цим договором право на використання Творів третім особам, крім тих, які здійснюють комерційну діяльність у приміщеннях закладів, що зазначені у відповідному додатку до Договору (п.3.2. договору).

Згідно п.3.3. договору Користувач зобов`язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП Винагороду (Роялті), узгоджену Сторонами у відповідних додатках до цього Договору. Відповідний загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною Винагороди (Роялті) має перераховуватись не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця, за який він здійснюється. Не зважаючи на дату укладення договору, Користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір. Перший платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання цього договору. Розмір винагороди (Роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться Користувачем під час дії договору та частоти їх використання.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 01.11.2019р., а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання.

У випадку, якщо жодна із Сторін не повідомить письмово іншу Сторону про припинення дії Договору протягом місяця до настання зазначеної в п.6.1. дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії Договору не буде належного повідомлення про припинення. Належним повідомленням про припинення зі сторони Користувача є лист з доданим до нього Актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками Сторін. Повідомлення про припинення дії цього Договору має бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому Договорі поштових реквізитів Сторони на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення (п. 6.2 договору).

УЛАСП вважає, що враховуючи те, що жодна із сторін не повідомляла іншу сторону про припинення протягом місяця до завершення строку дії договору (п.6.2. договору), на поточний момент строк дії договору визначається періодом: з 01.11.2018 року по 01.11.2020 року.

УЛАСП зазначає, що згідно п. 1.2. Додатку №2 до договору загальна сума щорічної винагороди з дня набуття чинності договором (тобто з 01.11.2018 року) складає 17161,60грн. Зазначена сума щорічно перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок УЛАСП відповідно до умов договору.

Як вказує УЛАСП, ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» мали бути здійсненні такі платежі за 2 роки - 17161,60грн. за 1 (перший) рік та 20593,90грн. за 2 (другий) рік але відповідач оплатив лише 1 (перший) рік використання наданих йому невиключних прав, сплативши всього 17161,60грн. Позивач вирахував загальну заборгованість відповідача станом на 27.01.2020 року, яка включає в себе основний борг з урахуванням інфляції, три проценти від простроченої суми, відповідно до розрахунку сума основного боргу складає 20593,90грн. за період з 27.10.2019р. по 27.10.2020р., сума 3% річних складає 156,00грн.

Враховуючи викладене, УЛАСП просить задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» 20593,90грн. основного боргу, 156,00грн. 3% річних.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» проти первісних позовних вимог заперечує та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. з 08.01.2020р.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» вказує, що п.п.6.1,6.2 договору договір діє до 01.11.2018р. У випадку, якщо жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця настання зазначеної в п.6.1 дати, дія договору вважається продовженою на той самий строк і на тих же умовах. Сторони обумовили порядок направлення повідомлення про дії договору, при цьому визначили, що повідомлення направляється за поштовими реквізитами зазначеними в цьому договорі. Також сторони обумовили збільшення розміру на 20% кожного року, коли дію договору буде продовжено.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» зазначає, що в договорі в якості юридичної адреси та адреси для листування УЛАСП зазначена адреса: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, у той же час на сайті УЛАСП - ulasp.org.ua, зазначена інша адреса: 02002, м. Київ, вул. Андрія Аболмасова, 5, 2 поверх. А у листуванні представників сторін, зокрема, за 26.11.2019р., представник УЛАСП просив для відправлень використовувати кур`єрську доставку через Нову Пошту, отримувач: «ЧО Украинская лига авторских и смежных прав» в г. Киев, ул. Сверстюка, 23, офис 2016 для ОСОБА_1 та номер телефону.

Як вказує ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», у п.6.9 договору сторони домовились, що всі зміни та додатки до договору мають юридичну силу та є його невід`ємними частинами, якщо вони укладені у формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» зазначає, що підставі виставленого УЛАСП рахунку на оплату №ТЗ 112/11/18А від 01.11.2018р. платіжним доручення №1988 від 21.12.2018р. здійснив повну сплату щорічного платежу у розмірі 17161,60грн. 31.12.2018р. сторонами був підписаний відповідний акт про виплату роялті по договору саме за період з 01.11.2018р. по 01.11.2019р.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» вказує, що 01.11.2018р. УЛАСП було укладено три аналогічних договору з ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» №ТЗ 112/11/18А, з ПП «ЕКСТРА-ПІВНІЧ» - №ТЗ 111/11/18А та з ПВТП «ЕКСТРА» -№ТЗ 113/11/18А, заклади яких входили до Торгової мережі «Обжора» в м. Одесі. 28.10.2019р. представник УЛАСП електронною поштою повідомив представника про зміни в законодавстві та запропонував переукласти існуючий договір, при цьому про нову ставку роялті не повідомив. Також він направив відповідні нормативні акти та форми договорів. Лише через місяць, 26.11.2019р. представник УЛАСП електронною поштою повідомив представника ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» про нову ставку авторських і суміжних прав за один магазин в місяць у розмірі 378,76грн. Тобто, ставка, раніш узгоджена сторонами в договорі, в розмірі 178,77 грн. збільшилась не на 20%, як передбачено п.6.2 договору, а більш ніж на 100%. Та цим же листом від 26.11.2019р. представник УЛАСП запропонував підписати з 01 листопада новий договір, «...так как по старым начал начисляться долг, мы его уберем подписанием нового договора», та надіслав ще декілька форм типових договорів, реквізити для відправлення Новою поштою, Тарифи 2019 та форму додаткової угоди про припинення дії за взаємною згодою сторін.

Як зазначає ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» 03.12.2019р. представник ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» повідомив електронною поштою представника УЛАСП, що дія попередніх договорів між компаніями не пролонгується, а розглядається укладання нових договорів. 10.12.2019р. представник ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» відправив кур`єрською доставкою Нової Пошти згідно представником УЛАСП реквізитів оригінали підписаних додаткових угод про припинення дії діючих договорів, у тому числі і договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р., за формою, наданою УЛАСП. В той же день представник ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» електронною поштою повідомив представника УЛАСП про відправлення доставкою Нової Пошти оригіналів додаткових угод про припинення дії діючих договорів та надіслав фотокопії (скан-копії) цих додаткових угод електронною поштою. Додаткові угоди про припинення дії договорів, у тому числі і договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. були отримані УЛАСП 11.12.2019р.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» вказує, що оскільки ставка роялті зростала більш ніж на 100% всупереч умовам договору, також змінився перелік закладів, в яких користувач (ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ») здійснює використання творів, в цей же день, 10.12.2019р. представник ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» електронною поштою запропонував УЛАСП виставити окремий рахунок за листопад 2019 року та надіслав нові реквізити ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», ПП «ЕКСТРА-ПІВНІЧ» та дислокацію магазинів ТМ «Обжора» для розрахунку згідно умов договору. 12.12.2019р. ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» (ліцензіат) уклав інший ліцензійний договір №12/2019-7К-ЕМ з ТОВ «ПрессКом» (ліцензіар), за яким ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» надано право на використання музичних творів згідно додатку №1 до договору. Річний розмір винагороди за використання музичних творів на 11 закладів (з 12.12.2019р. по 12.12.2020р.) складає 23760,00грн. 11.12.2109р. представник ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» електронною поштою повідомив УЛАСП що у діяльності будуть використовуватися творі на підставі каталогу іншої організації - ТОВ «ПрессКом», . 12.12.2019р. ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» електронною поштою в черговий раз повідомив УЛАСП про вислання скан-копій та оригіналів кур`єрською доставкою Нової Пошти додаткових угод, за якими дія договорів, в тому числі договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р., припиняється, а також з проханням виставити рахунки за період з 01.11.2019 по 11.12.2019р., коли торгова мережа користувалась творами, право на які надав УЛАСП. Проте пропозиція ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» припинити дію договорів, у тому числі договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р., УЛАСП була проігнорована. При тому ще з 12.12.2019р. ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» не користується невиключною ліцензією на право використання творів, наданої УЛАСП, про що УЛАСП добре обізнаний. Ігнорування УЛАСП пропозиції ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» припинити дію договорів, у тому числі №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р., зробленої в порядку, передбаченому законом (ст.188 ГК України), та фактично отриманої ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» 11.12.2019р., є підставою розірвання договору в судовому порядку.

Як вказує ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» на переконання ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», не може бути прийнятною, і не може мати продовження, ні з точки зору формально-юридичних норм, ні з точки зору інших чинників ситуація, за якою суб`єкт господарювання за відсутністю будь-якого економічного сенсу вимушений набувати невиключної ліцензії на право використання музичних творів на території свого закладу одночасно у двох організацій, які вповноважені надавати таки невиключні ліцензії. З об`єктивних економічних, технічних причин не може використовуватись дві невиключні ліцензії одночасно, при тому що напередодні ініціювання ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» процедури розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. УЛАСП наполягав на переукладенні договору із нарахування плати за таке право (роялті) на підставах більш ніж двократного підвищення розміру роялті. Більше того, такі засади договірних правовідносин порушують вимоги еквівалентності цивільного обігу, однозначно не відповідають основним принципам цивільного права, зокрема добросовісності, розумності та справедливості. Ніхто не може бути примушеним до договірних правовідносин проти його волі. Таким чином, вищеописані дії УЛАСП щодо ігнорування пропозиції припинити дію договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р., щодо намагання отримати неправомірне стягнення роялті за період часу, за яким невиключна ліцензія не використовується, порушують право ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» на свободу договору, на право вільне обирати контрагента, право припинити дію договору у встановленому законом порядку.

Як стверджує ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» УЛАСП отримав підписані ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» додаткові угоди про припинення дії діючих договорів у тому числі і договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р., 11.12.2019р. З урахуванням вимог ст.188 ГК України, ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» вважає обґрунтованим розірвати договір №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. з 08.01.2020р. (двадцятиденний строк після одержання пропозиції для повідомлення про результати розгляду з урахуванням часу поштового обігу).

Враховуючи викладене, ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» просить задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі та розірвати договір №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. укладений між УЛАСП та ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» з 08.01.2020р.

У своїх додаткових поясненнях ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» вказує, що за відомостями Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (лист від 25.05.2020р. №2301- 07/32599-05) стало відомо, що свідоцтво ПО «Українська ліга авторських і суміжних прав» про облік організації колективного управління №19/2011 від 24.01.2011р., на підставі якого діяло ПО «УЛАСП» втратило чинність 22.04.2019р. та з цієї дати ПО «УЛАСП» не є організацією колективного управління. Свідоцтво №19/2011 від 24.01.2011р., яке відповідно до п.2 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018р. №2415-УІІІ, втратило чинність 22.04.2019р. На даний час у Реєстрі організацій колективного управління за місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, оф.1016, значиться Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» з іншим кодом ЄДРПОУ - 42502769. З даною юридичною особою - Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» ніяких договорів ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» не укладало. Як вбачається з листування представників «УЛАСП» та ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», які надані суду разом із зустрічним позовом, «УЛАСП» намагалося укласти з ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» замість договору №ТЗ-112/11/18 А декілька інших багатосторонніх договорів нового типу (кбр, кбр-с, тз, гзк), форми яких представником надсилалися у ході листування. Однак ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» від укладення договорів на умовах, які пропонувало «УЛАСП», відмовилось, відправивши на підпис 10.12.2019р. додаткову угоду №3 про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р.

У відзиві на зустрічний позов «УЛАСП» посилається на те, що 06.02.2020р. Окружний адміністративний суд міста Києва у справі №640/2497/20 постановив ухвалу, якою заборонив Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вчиняти дії по проведенню конкурсу для визначення акредитованої організації колективного управління у сфері «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів» та конкурсу для визначення акредитованої організації колективного управління у сфері «публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції», в тому числі, оголошувати дату закінчення прийому заяв на участь у конкурсах на акредитацію у зазначених сферах та оформлювати результати таких конкурсів, до винесення остаточного рішення суду у даній справі. Зважаючи на викладене, цілком законодавчо обґрунтовано, що свідоцтво про облік організації колективного управління ПО «УЛАСП» діяло та діють на сьогоднішній день в сфері публічного виконання (авторські права). Так, в сфері суміжних прав свідоцтво втратило чинність, оскільки вже обрано акредитовану організацію для колективного управління в цій сфері. Проте в сфері управління авторськими правами - свідоцтво діяло і діє. Так само діє і договір, оскільки за ним надавалися виключно майнові авторські права.

«УЛАСП» зазначає, що договір №ТЗ-112/11/18А є за своєю правовою природою ліцензійним договором. За цим договором на оплатній основі надано право (невиключна ліцензія). Всі істотні умови ліцензійного договору у договорі №ТЗ-112/11/18А зазначені. Зважаючи на те, що договір №ТЗ-112/11/18А на сьогоднішній день залишається чинним, «УЛАСП» за зустрічним позовом не може бути відмовлено у вимозі про стягнення загальної заборгованості ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» перед «УЛАСП».

Щодо заяв щодо надсилання додаткових угод про припинення договору, «УЛАСП» вказує, що ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» за зустрічним позовом запевняє, що ним було направлено 03.12.2019р.та 10.12.2019р. на адресу «УЛАСП» за зустрічним позовом повідомив про відмову від пролонгації договору та направив додаткові угоди для підписання. Проте зазначаємо, що ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» за зустрічним позовом вдався до досить поширеного способу уникнення відповідальності за незаконне використання музичних творів шляхом використання музичних творів на підставі ліцензійного договору за який він не сплачує винагороду. Принцип цієї схеми досить відомий та дуже простий: Користувач укладає договір на використання музичних творів із організацією колективного управління; навмисно надсилає повідомлення про припинення дії договору не в строк, що передбачений договором; надалі використовує музичні твори у своїй господарській діяльності; у випадку вимоги про сплату винагороди за використання творів Користувач посилається на те, що він начебто припинив дію договору; у випадку претензії про незаконне використання музичних творів Користувач посилається на діючий договір з організацією колективного управління.

«УЛАСП» стверджує, що договір №ТЗ-112/11/18А не містить умов для односторонньої відмови від позову. Проте договір має умову про відмову від пролонгації договору, яка застосовується при наступній, а не попередній пролонгації. Так, у п. 6.2. зазначено, що у випадку, якщо жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної в п. 6.1. дати припинення дії договору, він вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу. Тобто, договором передбачена щорічна автоматична пролонгація, якщо протягом місяця до закінчення строку Договору не буде здійснене повідомлення. Належним повідомленням про припинення зі сторони Користувача є лист з доданим до нього Актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін. Повідомлення про припинення дії цього договору мало бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділення поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділенняякий посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення. ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» повідомило УЛАСП про відмову від пролонгації. І навіть не зважаючи на неналежне повідомлення з боку ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», «УЛАСП» не буде пролонгувати договір після його припинення у 2020 році.

УЛАСП наполягає на тому, що ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» має сплатити всю суму заборгованості, незважаючи на те, що він міг деякий час не використовувати у своїй господарській діяльності музичні твори, якщо договір є чинним. Факт чинності договору був доведений УЛАСП. А вже 01.11.2020р. договір припинить свою дію.

У відповіді на відзив на зустрічний позов ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» зазначає, що відповідач вважає, що його свідоцтво №19/2011 від 24.01.2011р. про облік організації колективного управління є до цього часу дійсним. Проте, відповідно до положень ст.5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018р. №2415-VIII організація колективного управління є неприбутковою організацією, утворюється в організаційно-правовій формі громадського об`єднання (громадська організація або громадська спілка) зі статусом юридичної особи, єдиним видом діяльності якої є виконання завдань і функцій, визначених ст.12 цього Закону. Відповідач не відповідає наведеним вимогам, його правовий статус - приватна організація. Враховуючи лист Мінекономрозвітку від 25.05.2020р. №2301-07/32599-05 щодо втрати чинності свідоцтва відповідача, а також актуальні відомості Реєстру організацій колективного управління в якому відповідач не значиться, тобто не мас статусу організації колективного управління. Міркування відповідача щодо порядку припинення договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. у зазначений у п.6.2 спосіб спростовуються самими діями відповідача, а саме: наполягання з 28.10.2018р. на укладення замість зазначеного договору інших договорів з іншою організацією (Громадська спілка УЛАСП), повідомлення з 26.11.2018р. про підвищення тарифів більш ніж в два рази; направлення позивачу форми додаткової угоди про припинення дії договору за взаємною згодою сторін, а також ігнорування інформації, отриманої від відповідача щодо припинення позивачем діяльності у зазначених в додатку №1 до договору №ТЗ-112/11/18 А закладах. При цьому відповідач не заперечує, що ним отримана додаткова угода про припинення дії договору №ТЗ-112/11/18 А, однак він вважає, що це «... спосіб уникнення відповідальності за незаконне використання музичних творів...». Це свідчить про неповагу відповідача до своїх контрагентів, ігнорування принципів господарювання, прагнення отримувати необгрунтовану вигоду як найбільш тривалий час.

ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» вказує, що є хибним і твердження про те, що «... розірвання договору оренди, на підставі якого відповідач здійснював відтворення творів на певній території не свідчить про те, що на цій території відповідач не здійснює публічне виконання музичних творів». Такі висновки свідчать про повне спотворення відповідачем принципів цивільного та господарського права, ігнорування принципу законності та обгрунтованості здійснення суб`єктом підприємництва своєї діяльності, намагання будь-якою ціною отримати свої вигоди, не зважаючи на права власності, права володіння та користування, правила ведення господарської діяльності тощо. Наведені відповідачем висновки Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №923/822/19 взагалі не стосуються позовних вимог за зустрічним позовом у даній справі, тому також не можуть прийматися до уваги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Щодо первісного позову Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» до відповідача Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» про стягнення 20749,90грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 01.11.2018р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №ТЗ-112/11/18А на використання в комерційній діяльності музичних творів, а також здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання на підставі договорів.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що організація колективного управління (організація колективного управління майновими правами) це - організація, що управляє на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і не має на меті одержання прибутку.

Згідно з ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 449 Цивільного кодексу України об`єктами суміжних прав без виконання будь-яких формальностей щодо цих об`єктів та незалежно від їх призначення, змісту, цінності тощо, а також способу чи форми їх вираження є: а) виконання; б) фонограми; в) відеограми; г) програми (передачі) організацій мовлення.

Статтею 33 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися договір про використання (опублікування) твору в періодичних виданнях (газетах, журналах тощо). Договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди). Авторська винагорода визначається у договорі у вигляді відсотків від доходу, отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином. При цьому ставки авторської винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про авторське право і суміжні права" допускається без згоди виробників фонограм (відеограм), фонограми (відеограми) яких опубліковані для використання з комерційною метою, і виконавців, виконання яких зафіксовані у цих фонограмах (відеограмах), але з виплатою винагороди, таке пряме чи опосередковане комерційне використання фонограм і відеограм та їх примірників: а) публічне виконання фонограми або її примірника чи публічну демонстрацію відеограми або її примірника; б) публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір; в) публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, по проводах (через кабель). Збирання винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, і контроль за їх правомірним використанням здійснюються визначеними Установою уповноваженими організаціями колективного управління. Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Одержана від уповноваженої організації винагорода розподіляється відповідною організацією колективного управління у таких пропорціях: виконавцям - 50 відсотків, виробникам фонограм (відеограм) - 50 відсотків. Розмір винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, порядок та умови її виплати визначаються Кабінетом Міністрів України. Особи, які використовують фонограми, відеограми чи їх примірники, повинні надавати організаціям, зазначеним у частині другій цієї статті, точні відомості щодо їх використання, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

Статтею 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами особисто, через свого повіреного або через організацію колективного управління.

Згідно з частиною четвертою статті 47 Закону України "Про авторське право і суміжні права" особи, які використовують твори, виконання, програми мовлення, примірники фонограм (відеограм), зобов`язані надавати організаціям колективного управління точний перелік використаних (усіх) творів, виконань, примірників фонограм (відеограм), програм мовлення разом з документально підтвердженими даними про одержані прибутки від їх використання та повинні виплачувати організаціям колективного управління винагороду в передбачений термін і в обумовленому розмірі.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб`єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі; організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

За змістом пункту "в" частини сьомої статті 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" є можливість певного управління організацією колективного управління майновими правами й осіб, які не передали організації повноважень відповідно до частини третьої цієї статті.

Так, частинами п`ятою і шостою статті 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що:

- на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав;

- організація колективного управління має право вимагати від осіб, які використовують об`єкти авторського права і суміжних прав, надання їм документів, що містять точні відомості про використання зазначених об`єктів, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

Згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належать збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб`єктам прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до приписів частини другої цієї статті суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об`єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об`єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об`єкти.

Згідно п.3.3. договору Користувач зобов`язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП Винагороду (Роялті), узгоджену Сторонами у відповідних додатках до цього Договору. Відповідний загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною Винагороди (Роялті) має перераховуватись не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця, за який він здійснюється. Не зважаючи на дату укладення договору, Користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір. Перший платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання цього договору. Розмір винагороди (Роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться Користувачем під час дії договору та частоти їх використання.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 01.11.2019р., а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання.

У випадку, якщо жодна із Сторін не повідомить письмово іншу Сторону про припинення дії Договору протягом місяця до настання зазначеної в п.6.1. дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії Договору не буде належного повідомлення про припинення. Належним повідомленням про припинення зі сторони Користувача є лист з доданим до нього Актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками Сторін. Повідомлення про припинення дії цього Договору має бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому Договорі поштових реквізитів Сторони на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення (п. 6.2 договору).

Доводи відповідача про припинення дії договору у зв`язку із направленням відповідачем позивачу 03.12.2019р. повідомлення про припинення договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. з урахуванням вимог ст.188 ГК України з 08.01.2020р. (двадцятиденний строк після одержання пропозиції для повідомлення про результати розгляду з урахуванням часу поштового обігу) судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Строк дії договору, наслідки його розірвання та інші умови погоджено сторонами у розділі 6 договору, відповідно до п. 6.2. якого у випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання, зазначеної у п. 6.1 дати, дія договору вважається продовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії договору не буде належного повідомлення про припинення.

Належним повідомленням про припинення зі сторони користувача є лист з доданим до нього актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін.

Повідомлення про припинення дії цього договору має бути надіслано засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення.

Якщо жодна із сторін не повідомляє іншу сторону про припинення дії цього договору протягом місяця до завершення строку дії договору (через що договір продовжить свою дію на той самий строк), то розмір платежів за цим договором збільшується на двадцять відсотків і так кожного разу, коли дію договору буде продовжено.

Отже, зі змісту наведених положень договору, враховуючи погоджений сторонам строк дії договору до 01.11.2019р., суд зазначає, що повідомлення про не продовження строку дії договору та його припинення має бути надіслано стороною в термін з 01.10.2019р. по 31.10.2019р. В іншому випадку строк дії договору буде автоматично пролонгований на один рік.

Як встановлено судом у період з 01.10.2019р. по 31.10.2019р. відповідачем на адресу позивача не було направлено повідомлення про припинення дії договору в порядку п. 6.2. договору.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що спірний договір продовжився порядку, встановленому п.6.2. договору на наступний рік.

Враховуючи те, що жодна із сторін не повідомляла іншу сторону про припинення протягом місяця до завершення строку дії договору (п.6.2. договору), на поточний момент строк дії договору визначається періодом з 01.11.2018 року по 01.11.2020 року.

Однак, у зв`язку із направленням відповідачем у грудні 2019р. листів про припинення дії договору, пролонгація договору на 2021 рік не відбулася та договір припинив свою дію 01.11.2020р.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на втрату позивачем статусу організації колективного управління оскільки оскільки договором не передбачене його автоматичне припинення у разі втрати УЛАСПом такого статусу, натомість умови договору свідчать, що у такому разі УЛАСП автоматично набуває статусу повіреного, що діє на підставі статті 46 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Згідно п. 1.2. Додатку №2 до договору загальна сума щорічної винагороди з дня набуття чинності договором (тобто з 01.11.2018 року) складає 17161,60грн. Зазначена сума щорічно перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок УЛАСП відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що відповідачем мали бути здійсненні такі платежі за 2 роки - 17161,60грн. за 1 (перший) рік та 20593,90грн. за 2 (другий) рік але відповідач оплатив лише 1 (перший) рік використання наданих йому невиключних прав, сплативши всього 17161,60грн. Позивач вирахував загальну заборгованість відповідача станом на 27.01.2020 року, яка включає в себе основний борг з урахуванням інфляції, три проценти від простроченої суми, відповідно до розрахунку сума основного боргу складає 20593,90грн. за період з 27.10.2019р. по 27.10.2020р.

Судом встановлено, що договір №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. діє до 01.11.2020р. тому нарахування заборгованості у сумі 20593,90грн. за період з 27.10.2019р. по 27.10.2020р. є обґрунтованим.

Крім того, умовами договору, а саме п.6.1. сторони встановили, договір в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань договір діє до їх повного виконання.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Станом на день розгляду справи відповідач заборгованість у сумі 20593,90грн. не сплатив, доказів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 20593,90грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 156,00грн. 3% річних слід зазначити наступне.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 156,00грн. 27.10.2019р. по 27.10.2020р., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 156,00грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, первісні позовні вимоги Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» до відповідача Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» про стягнення 20749,90грн. у тому числі 20593,90грн. основного боргу, 156,00грн. 3% річних, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат за первісним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір у сумі 2102,00грн. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження наданих послуг адвокатом надані копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги №8.221-А від 12.02.2020р., наказ Адвокатського об`єднання «ІНТЕДКРАФТС» №8.221 від 12.02.2020р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №000083 від 11.12.2017р. адвоката Хлебнікова С.Г., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3228 від 28.02.2008р. адвоката Сербуль О.Ю., акт приймання - передачі наданих послуг від 23.03.2020р.

Однак матеріали справи не містять детального розрахунку щодо обсягу та вартості наданих адвокатом послуг.

Враховуючи ненадання доказів в підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00грн. не підлягають стягненню з відповідача.

Щодо зустрічного позову Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» до відповідача Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору

В силу положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів урегульовано главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів визначено главою 20 Господарського кодексу України.

За змістом статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, на підставі статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору за рішенням суду можлива у разі істотного порушення договору однією із сторін, або в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом статті 652 Цивільного кодексу України, якою врегульовано порядок зміни або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, договір може бути розірваний, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання договору, позивач вказує про розірвання спірного договору з 08.01.2020р., посилаючись при цьому фактично на односторонню відмову від спірного договору, тобто розірвання останнього в односторонньому порядку.

Момент розірвання договору позивач пов`язує зі спливом двадцятиденного терміну з дня отримання повідомлення про припинення строку дії договору.

Отже, на розгляд суду можуть передаватися вимоги про розірвання договору не з будь-яких підстав, а у випадках, передбачених законом або договором.

В даному випадку, звертаючись до суду із зустрічним позовом про розірвання договору, позивач правовими підставами позову не визначено ані положення ст. 651 Цивільного кодексу України, ані положення ст. 652 Цивільного кодексу України.

Водночас позивач зазначає про розірвання договору в односторонньому порядку шляхом направлення повідомлення про припинення дії договору.

Так, аналізуючи умови договору щодо наявності у сторін права розірвання договору в односторонньому порядку, суд зазначає наступне.

Строк дії договору, наслідки його розірвання та інші умови погоджено сторонами у розділі 6 договору, відповідно до п. 6.2. якого у випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання, зазначеної у п. 6.1 дати, дія договору вважається продовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії договору не буде належного повідомлення про припинення.

Належним повідомленням про припинення зі сторони користувача є лист з доданим до нього актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін.

Повідомлення про припинення дії цього договору має бути надіслано засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення.

Якщо жодна із сторін не повідомляє іншу сторону про припинення дії цього договору протягом місяця до завершення строку дії договору (через що договір продовжить свою дію на той самий строк), то розмір платежів за цим договором збільшується на двадцять відсотків і так кожного разу, коли дію договору буде продовжено.

Отже, зі змісту наведених положень договору, враховуючи погоджений сторонам строк дії договору до 01.11.2020р., суд зазначає, що повідомлення про не продовження строку дії договору та його припинення має бути надіслано стороною в термін з 01.10.2019р. по 31.10.2019р. В іншому випадку строк дії договору буде автоматично пролонгований на один рік.

Як встановлено судом, у період з 01.10.2019р. по 31.10.2019р. позивачем на адресу відповідача не було направлено повідомлення про припинення дії договору в порядку п. 6.2. договору.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що спірний договір продовжився порядку, встановленому п.6.2. договору на наступний рік до 01.11.2020р.

Однак, у зв`язку із направленням відповідачем у грудні 2019р. листів про припинення дії договору, пролонгація договору на 2021 рік не відбулася та договір припинив свою дію 01.11.2020р.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, виходячи із принципу свободи договору, яким сторони чітко встановили порядок пролонгації договору, а також не передбачили можливості розірвання договору в односторонньому порядку на вимогу зацікавленої сторони, суд доходить висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» до відповідача Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. з 08.01.2020р.

У зв`язку із відмовою у задоволенні зустрічного позову, судові витрати за розгляд зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом - Приватне підприємство «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України»).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 123, 126, 129, 180, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" до відповідача Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» про стягнення 20749,90грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 72, ) на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Серстюка, 23, офіс 1016, ) 20593,90грн. основного боргу, 156,00грн. 3% річних, 2102,00грн. судового збору, 6000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

3. У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» до відповідача Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» про розірвання договору №ТЗ-112/11/18А від 01.11.2018р. з 08.01.2020р. - відмовити у повному обсязі.

4. Судові витрати за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом - Приватне підприємство «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ».

Повне рішення складено та підписано 07 грудня 2020 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 26.11.2020р. по 04.12.2020р. включно.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова