ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2020 р. Справа № 911/3486/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Державного реєстратора Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Лейман Ірини Євгенівни

про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії

встановив:

Через канцелярію Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Державного реєстратора Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Лейман Ірини Євгенівни про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії за судовим рішенням від 02.03.2018 №8003296 5003296), вчинену державним реєстратором Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Лейман Іриною Євгенівною.

Вказані вище позовні вимоги обгрунтовано тим, що оскаржувана дія проведена без подання державному реєстратору будь-яких заяв чи судового рішення, а відповідний запис не містить будь-якої інформації для ідентифікації судового рішення.

Згідно викладених у позові доводів позивача за його зверненням до реєстратора Литвинівською сільською радою повідомлено, що Лейман І.Є. позбавлена акредитації на здійснення дій та у трудових відносинах не перебуває.

З огляду на вказане та відсутність в реєстраційній справі документів, поданих для проведення реєстраційної дії внаслідок відсутності трудових відносин між Лейман І.Є. та суб`єктом державної реєстрації позивач вважає протиправною реєстраційну дію «Скасування реєстраційної дії» від 02.03.2018 №8003296 5003296), якою, на думку позивача, його позбавлено права участі у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Жоравське».

Водночас позивач вказав, що позовні вимоги заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, який фактично оспорює правомірність змін до установчих документів третьої особи.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

У відповідності до пп. 4, 5, 7, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Однак, всупереч наведеним процесуальним приписам, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідає заявлена позовна вимога, відомостей про вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Втім, в порушення приписів пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 та ст. ст. 91, 164 ГПК України, позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження вказаних у позові обставин щодо:

- звернення до реєстратора та повідомлення Литвинівською сільською радою про позбавлення Лейман І.Є. акредитації на здійснення дій;

- відсутності в реєстраційній справі документів, поданих для проведення реєстраційної дії, як і не зазначено про наявність/відсутність у позивача відповідних доказів та/або неможливості подання їх разом з позовною заявою.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання.

Поряд з тим приписами ст. ст. 1, 4, ч. 1 ст. 45 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно пп. 3, 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до приписів ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є, зокрема, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.

Однак, звертаючись до суду із позовом до державного реєстратора Лейман Ірини Євгенівни, позивач доказово не обґрунтував наявності станом на час звернення із позовом у вказаної фізичної особи статусу державного реєстратора Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради, як наслідок наявності підстав набуття вказаною особою правового статусу сторони у судовому процесі у якості відповідача - державного реєстратора.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду письмових пояснень із зазначенням:

1) якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідає заявлена позовна вимога;

2) відомостей про вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

3) зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини звернення до реєстратора та повідомлення Литвинівською сільською радою про позбавлення Лейман І.Є. акредитації на здійснення дій, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини відсутності в реєстраційній справі документів, поданих для проведення реєстраційної дії, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- письмових пояснень, із відповідним доказовим обґрунтуванням, наявності станом на час звернення із позовом до суду у Лейман Ірини Євгенівни статусу державного реєстратора Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради, як наслідок наявності підстав набуття вказаною особою правового статусу сторони у судовому процесі у якості відповідача - державного реєстратора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема