ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3322/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

в межах підготовчого провадження, розглянувши клопотання прокуратури (вх. № 28510 від 07 грудня 2020 року), в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у справі

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, місто Дергачі, в інтересах держави,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні прокурора (позивача) - Антимонопольний комітет України, місто Київ,

до відповідачів:

першого відповідача - Державної служби геології та надр України (Держгеонадра), місто Київ,

другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром", місто Харків,

про визнання незаконним та скасування протоколу проведення аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справі № 922/3322/20.

07 грудня 2020 року прокурор надав до суду клопотання про витребування доказів (вх. № 28510) в якому прохає суд витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) протоколу від 22 березня 2016 року № 6, складений за результатами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами (газу сланцевих товщ) Мурафинської площі на території Богдухівського та Краснокутського районів Харківської області, а також витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-прмислової розробки Мурафинської площі.

Розглянувши вказане клопотання прокурора, суд зазначає наступне.

Згідно статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність. Даний принцип також знайшов своє відображення у статті 13 ГПК України, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року).

Враховуючи, що позов заявлено без зазначення органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, за абзацом 2 частини 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор по даній справі має статус позивача та користується всім спектром прав, які притаманні даному учаснику процесу за процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Так, за змістом частини 2 статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно, таке клопотання в порядку статті 81 Кодексу, повинно бути подано одночасно з зверненням із позовною заявою до суду. Крім зазначеного, суд вважає за необхідне звернути уваги прокурора на норми частини 4 статті 80 Кодексу, до якої, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України). Дані процесуальні вимоги визначені і в пункті 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України. Тобто статтею 80 ГПК України внормовано декілька випадків, які регулюють механізм неможливості подання позивачем доказів разом з поданням позовної заяви.

Прокурором застосовано механізм через витребування доказів в порядку статті 81 ГПК України тобто подання клопотання про витребування.

Дана стаття обумовлює не тільки строк для подання позивачем заяви/клопотання про витребування доказів (разом із позовною заявою), а також визначає вимогу для сторони, в разі пропуску процесуального строку, обумовленого статтею 81 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням статті 80 Господарського процесуального кодексу України, для обґрунтування неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В обґрунтування неможливості подання клопотання в строк, встановлений процесуальним законом, прокурор посилається на ту обставину, що про неможливість самостійно надати до суду копії визначених у клопотанні документів стало відомо 05 листопада 2020 року, тобто дата коли до органу прокуратури надійшла відповідь Державної служби геології та надр України (лист № 16384/01/08-20 від 30 жовтня 2020 року). І саме ця обставина є визначальною для обґрунтування неможливості подання прокуратурою клопотання в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Суд погоджується із визначеним у заяві доводом прокурора про те, що частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначає механізм подання учасником процесу доказів не у строк встановлений законом, однак з обґрунтуванням неможливості їх подання, з причин що не залежали від неї. Також норма частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України говорить про те, що якщо клопотання подане з пропуском строку, позивачу необхідно обґрунтувати неможливість його подання у встановлені строки з причин, що не залежали від нього.

При цьому, прокурором не звернуто увагу на ту обставину, що разом із обґрунтуванням причин неможливості подання клопотання в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України в межах визначеного законом строку (разом із подання позовної заяви) йому необхідно дотриматись ще одної процесуальної вимоги подання клопотання в порядку статі 119 Господарського процесуального кодекс України, яка надає право клопотати перед судом про поновлення процесуального строку, який встановлений законом, що зроблено прокурором не було.

Даний процесуальний механізм (частина 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України) має виключно диспозитивний характер, тобто реалізується через скерування стороною (в даному випадку прокурором) відповідного клопотання. Суд не має ініціативи на поновлення процесуального строку без клопотання сторони у справі.

У загальному порядку саме з ініціативи або волевиявлення учасника справи (в даному разі позивача/прокурора) пов`язується дія принципу диспозитивності. Це означає, що для поновлення процесуального строку, визначеного у статтях 80 та 81 Господарського процесуального кодексу України, позивачу необхідно обов`язково звернутись до суду із проханням поновити процесуальний строк, яке втілене у формі заяви або клопотання. Тобто, законодавцем встановлений баланс у функціонуванні принципу дистопозитивності в межах поновлення процесуального строку на підставі статті 119 Господарського процесуального кодексу України, виключно за клопотанням учасників справи.

Оскільки прокурор в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України не заявив перед судом клопотання про поновлення процесуального строку, а суд позбавлений можливості здійснити дану дію за власною ініціативою, а відтак, клопотання про витребування залишається без задоволення.

Керуючись статтями 42, 80, 81, 177, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання прокуратури (вх. № 28510 від 07 грудня 2020 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу складено 07 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко
cправа № 9223322/20