Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/904/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал",

вул. Зелена, буд. 64,м. Львів,79017;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Андрійчук Віктора Федоровича,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення 130 000,00 грн.

Представники сторін в судове засідання не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Андрійчук Віктора Федоровича 130 000,00грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 16.11.2020 підтримав позовні вимоги, обґрунтовує їх: - укладенням між сторонами договору про закупівлю №03-722 ДТ від 31.07.2019; - перерахуванням відповідачу платіжним дорученням №7563 від 12.08.2019, передоплати в сумі 130 000,00грн за бульдозер Т-130; - невиконанням відповідачем взятого на себе договірного зобов"язання щодо поставки товару; - неповерненням відповідачем коштів в сумі 130 000,00грн на письмову вимогу вих№5968-20 від 30.06.2020. У зв"язку з чим позивач просить суд захистити його порушене право шляхом стягнення з відповідача в судовому порядку попередньої оплати в розмірі 130 000,00грн. Позовні вимоги мотивовані приписами статей 509, 525, 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Ухвали суду від 19.10.2020, від 16.11.2020 з відомостями про дату, час та місце розгляду справи направлені Фізичній особі-підприємцю Андрійчук Віктору Федоровичу рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, яка є тотожною адресі зазначеній у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - вул. Пасічна, буд. 20, кв. 84, м. Івано-Франківськ,76008, повернулись на адресу суду підприємством зв"язку. Повідомлення про зміну місцезнаходження ФО-П Андрійчук В.Ф. суду не подано, як і не зазначено інформації про офіційну електронну адресу чи інші засоби зв`язку з відповідачем.

Згідно з частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Слід зазначити, що відповідно до частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин беручи до уваги приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи те, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір вирішується, у відсутності сторін за матеріалами справи.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між Львівським міським комунальним підприємством "Львівводоканал" (замовник/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Андрійчук Віктором Федоровичем (учасник/відповідач) укладено договір про закупівлю №03-722 ДТ від 31.07.2019. Відповідно до умов цього договору учасник зобов"язався передати у власність замовника бульдозер Т-130, вартістю 260 000,00грн, що був у вжитку, а замовник взяв на себе обов"язок прийняти товар та своєчасно оплатити його (пункти 1.1., 2.4.договору).

Пунктом 6.1. сторони обумовили, що замовник сплачує учаснику передоплату у розмірі 50% від загальної вартості товару, а решту коштів - протягом 10 днів з моменту постачання шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок учасника.

Поставка товару здійснюється учасником протягом 5 днів з моменту здійснення передоплати замовником. Датою виконання учасником зобов"язань щодо поставки товару вважається дата отримання товару замовником, що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною, підписаною особою, уповноваженою у встановленому законом порядку замовником на отримання товару (пункти 3.4., 3.5.договору).

Виконуючи умови договору, позивач платіжним дорученням №7563 від 12.08.2019 (а.с.36) перерахував на рахунок відповідача кошти сумі 130 000,00грн за бульдозер Т-130. В свою чергу, відповідач не довів перед судом належного виконання взятого на себе зобов"язання з поставки відповідачу товару, обумовленого договором №03-722 ДТ від 31.07.2019, належним чином оформленої, підписаної сторонами видаткової накладної, визначеної пунктом 3.5. договору в підтвердження поставки товару - суду не подав.

Позивач звертався до відповідача з вимогою вих№5968-20 від 30.06.2020 (а.с.9, 35) про розірвання договору та повернення попередньої оплати в сумі 130 000,00грн. Доказів повернення коштів - відповідачем суду не подано.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача передоплати в розмірі 130 000,00грн.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього

Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов"язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628,629 Цивільного кодексу України).

Договір про закупівлю №03-722 ДТ від 31.07.2019 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Приписами частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (стаття 538 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем. Тобто, наведена норма є спеціальною нормою, яка регулює такі правовідносини. Умовою для застосування частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання з передання товару покупцю. А у разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця. Законодавство не визначає форму пред`явлення такої вимоги покупця, тому останній може здійснити своє право будь-яким способом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - позову, що і здійснено в даному випадку. Слід зазначити, що позивач, у зв"язку з непоставкою товару звертався до відповідача і з вимогою про розірвання договору та повернення передоплати в сумі 130 000,00грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до вимог частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського

процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому статтями 42, 46, 165, 251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не простував.

Таким чином на основі вище сказаного стягненню з відповідача в судовому порядку підлягають 130 000,00грн - неповернутої попередньої оплати.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, статтями 11, 204, 509, 525, 526, 610-612, 625-629, 655, 663, 693 Цивільного кодексу України, статтями 173, 193 Господарського кодексу України, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" до відповідача Фізичної особи-підприємця Андрійчук Віктора Федоровича про стягнення 130 000,00грн - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Андрійчук Віктора Федоровича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал", вул. Зелена, буд. 64, м.Львів, 79017 (ідентифікаційний код 03348471) 130 000,00грн (сто тридцять тисяч грн 00коп.) - заборгованості, 2 102,00грн (дві тисячі сто дві грн 00коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 07.12.2020

Суддя С.Кобецька