ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.11.2020 м. Ужгород Справа № 907/227/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Виноградівської міської ради Закарпатської області, м. Виноградів

до відповідача 1 Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Виноградів

до відповідача 2 Фермерського господарства «Колос», м. Виноградів

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації № 331 від 26.06.2000, про визнання нечинним та скасування реєстраційного запису та про визнання недійсним пункту 1.1. Статуту Фермерського господарства "КОЛОС" в частині: "... і являється правонаступником КСГП " 8-Березня"

секретар судового засідання - Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача - Суязова Г.В., адвокат, свідоцтво № 21/1015 від 05.12.2019р.

від відповідача 1: не з`явився.

від відповідача 2: Терек Я.Т., адвокат, посвідчення № 21/1389 від 05.04.2018р., Терек Т.І., голова господарства

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №331 від 26.06.2000 р. в частині п.п. 1.1. п.1 а саме: « 1.Зареєструвати: 1.1. Фермерське господарство «Колос» Керівник: Терек Тамерлан Іванович Місцезнаходження: 90300, м. Виноградів вул. Тюльпанів, 48/1»; визнання нечинним та скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0000755 від 26.06.2000 року про проведення державної реєстрації Селянського (фермерського господарства) «КОЛОС» та шляхом визнання недійсним пункт 1.1. Статуту Фермерського господарства «КОЛОС» в частині: «… і являється правонаступником КСГП « 8-Березня».». Позов заявлено з посиланням на статті ст. 4, 5, 8, 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року №70, ст. 4, 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 5763,00 грн сплаченого судового збору та 16100 грн витрат на правову допомогу.

Попередній розрахунок понесених відповідачем судових витрат становить 12000 грн. витрат на правову допомогу. Заявою, зданою суду13.01.2020 відповідачем подано докази про понесення судових витрат на суму 12350,00 грн.

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року головуючим суддею Ушак І.Г. відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження.

У справі проведено підготовче провадження, за наслідками якого справу призначено до розгляду справи по суті.

Поряд з цим, призначене ухвалою суду від 02.06.2020 чергове засідання 15.07.2020 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Ушак І.Г.

З огляду на це, за розпорядженням в. о. керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2020 № 02-02/70/20 проведено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідками якого 30.07.2020 спір передано на розгляд судді Андрейчук Л.В.

Ухвалою суду від 04.08.2020 року позовну заяву прийнято до провадження, постановлено розгляд справи почати спочатку та призначити підготовче засідання, встановлено строки для подання заяв по суті.

Сторонами подано: від відповідача 2 надійшов відзив на позов, заява про застосування строків позовної давності, від позивача - відповідь на відзив, що містить заперечення на заяву про застосування строків позовної давності; від відповідача 1 відзив на позовну заяву, заперечення відповідача 2, заяви про приєднання додаткових доказів.

В ході підготовчого провадження на виконання ухвали суду від 17.10.2019 архівним відділом Виноградівської районної адміністрації Закарпатської області подано для огляду оригінал Протоколу 35 загальних зборів (зборів уповноважених) колективного с/г підприємства « 8 Березня» від 10 березня 1998 року, копія якого завірена суддею та долучена до матеріалів справи.

Крім того, Виноградівська районна державна адміністрація на вимогу суду надіслала реєстраційну справу №1_310_00755_61 за кодом Фермерського господарства «Колос», матеріали якої були досліджені судом на стадії дослідження доказів. Вказана справа підлягає поверненню суб`єкту державної реєстрації, у якого вона зберігається, негайно після виготовлення повного тексту рішення суду супровідним листом.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 1 не мав права здійснювати реєстрацію Фермерського господарства «Колос» як правонаступника КСГП « 8 Березня» в зв`язку з відсутністю рішення останнього про зміну організаційно-правової форми. В зв`язку з ненаданням належних установчих документів для реєстрації відповідач 1 не мав права здійснювати державну реєстрацію фермерського (селянського) господарства «Колос»; а зважаючи на відсутність рішення про перетворення колективного сільськогосподарського підприємства у фермерське (селянське) господарство, відповідач 2 не міг зазначати в Статуті, що є правонаступником КСГП « 8 Березня».

Відзив відповідача 1

Подаючи відзив на позовну заяву, відповідач заперечує проти скасування Розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації про реєстрацію Фермерського господарства «Колос», вказує про нечіткість законодавства, яке передбачало процедуру проведення конкурсного відбору, зазначає норми законодавства, які передбачали процедуру реєстрації фермерського господарства.

Надалі, на адресу суду від відповідача 1 надійшла заява про визнання позовних вимог.

Відзив відповідача 2

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує повністю з огляду на те, що відсутнє порушення прав позивача; при здійсненні перереєстрації Фермерського господарства «Колос» ним дотримано процедуру чинного на той момент законодавства, рішення про перереєстрацію прийняте уповноваженим органом, що також підтверджується судовими рішеннями по інших справах. Вважає, що Виноградівська міська рада пропустила строк звернення до суду, в зв`язку з чим заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Пояснив, що про те, що Фермерське господарство «Колос» є правонаступником КСГП « 8 Березня» рада знала значно раніше, щонайменше з 30.12.2015 року по 28.01.2016 року. Стверджує, що право на звернення до суду виникло тоді, коли ФГ «Колос» почав претендувати на майно Виноградівської міської ради ще з 30.12.2015 року, а міська рада звернулася з позовом до суду 22.04.2019 року, тобто через три роки і 4 місяці, тобто із пропуском строку.

Відповідь на відзив

Позивач вважає, що викладені у відзиві доводи є необґрунтовані та спростовує їх тим, що Виноградівська міська рада звернулася до суду за захистом прав та інтересів територіальної громади. Процедуру перереєстрації не було дотримано, оскільки колективне сільськогосподарське підприємство не може бути перетворене у фермерське господарство, так як для створення фермерського господарства передбачена окрема процедура і вимоги до користування земельними ділянками. Викладено заперечення щодо застосування строків позовної давності, оскільки право звернутися до суду у Виноградівської міської ради виникло лише після порушення її прав. Зазначив, що просить розглядати справу без його участі.

Заперечення відповідача на відповідь на відзив

Зазначив, що позивач здійснює перекручення фактів, спотворює суть норм законодавства; наводить доводи про те, що виконання ним зобов`язань за КСГП « 8 березня» підтверджує факт правонаступництва. Надано копії актів звірок за зобов`язаннями. Вказує на прийняття КСГП « 8 Березня» ряду протоколів, зокрема протоколу №5 від 10.03.1998 року, яким вирішено змінити організаційно-правову форму підприємства, протоколу №6 від 17.08.1998 року, яким також вирішувалось питання реорганізації підприємства та протокол №7 від 30 грудня 1998 року зборів уповноважених, яким вирішено передати майно правонаступнику ФГ «Колос».

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15 листопада 1996 року Виноградівською районною державною адміністрацією видано Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи Колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня».

Протоколом №3 від 06 листопада 1996 року затверджено Статут колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» із змінами та визначена процедура обрання уповноважених.

Пунктом 11.2 Статуту визначено, що вищим органом управління підприємства є загальні збори та міститься рукописний текст зборів уповноважених. Статутом розмежовано повноваження вищих органів правління та пунктом 11.3 визначено, що Загальні збори приймають рішення про ліквідацію та реорганізацію /злиття, поділ, приєднання, виділення, перетворення/ підприємства.

Розділ 13 Статуту передбачає процедуру ліквідації та реорганізації підприємства. Ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення), перетворення підприємства проводиться рішенням загальних зборів його членів чи за рішенням суду або арбітражного суду. Загальні збори або суд, який прийняв рішення про ліквідацію підприємства, встановлюють порядок і строки проведення ліквідації, а також строки заявки претензій, який не може бути менше двох місяців з моменту оголошення про ліквідацію.

ФГ «Колос» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) є юридичною особою з ідентифікаційним кодом 03747509 (за яким раніше було зареєстровано КСГП 8 Березня).

Відповідно до п. 1.1 статуту ФГ Колос, затвердженого головою ФГ Колос та зареєстрованого розпорядженням голови Виноградівської райдержадміністрації за № 331 від 26.06.2000, господарство є самостійним господарюючим суб`єктом, який створений відповідно до Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» і є правонаступником КСГП 8 Березня. Статут Фермерського господарства «Колос» затверджений головою фермерського господарства ОСОБА_1 .

Пунктом 3.1. Статуту визначено, що засновником господарства є громадянин України ОСОБА_1 .

30 грудня 1998 року загальні збори збори уповноважених КСГП « 8 Березня» прийняли рішення протокол №7, яким вирішено зняти з реєстрації КСГП « 8 Березня», а майно передати правонаступнику ФГ «Колос».

В матеріалах реєстраційної справи юридичної особи з індивідуальним кодом 03747509 міститься свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності колективне сільськогосподарське підприємство «8-березня». Статут, реєстраційна картка Фермерського господарства «Колос», Статут Фермерського господарства «Колос», довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , квитанції за реєстрацію СПД, копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №035418 на ім`я ОСОБА_2 , копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №035419 на ім`я ОСОБА_3 , копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №1 на ім`я ОСОБА_3 , опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для включення відомостей про юридичну особу ЄДР, реєстраційна картка про підтвердження відомостей про юридичну особу, Свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи Фермерське /селянське/ господарство «Колос», дата реєстрації 26 червня 2000 року, ідентифікаційний код вказано НОМЕР_1 , Опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Коригування», Опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу, копія постанови про проведення виїмки, згідно з якою вирішено провести у державного реєстратора виїмку всіх документів, наданих при реєстрації СФГ «Колос» , у тому числі Статут СФГ «Колос» та протокол загальних зборів КСП « 8 березня» від 30 грудня 1988 року згідно з рішенням якого СФГ «Колос» визнаний правонаступником КСП « 8 березня», акти прийому-передачі майна; протокол проведення виїмки, згідно з яким проведено виїмку документів, а саме: статут ФГ «Колос», довідка з архіву №16/14 від 25.02.03р., реєстраційна картка суб`єкта підприємницької діяльності ФГ «Колос», загалом вилучено 3 документи на 10 аркушах; Опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу», Опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу», Реєстраційна картка; Опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу»; реєстраційна картка; заява про ознайомлення з реєстраційною справою; копія ухвали Виноградівського районного суду від 13 листопада 2013 року про надання тимчасового доступу до матеріалів та можливість їх вилучення; Доручення; протокол тимчасового доступу до речей і документів статуту та свідоцтва про реєстрацію КСП « 8 березня»; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали; Опис документів, що надаються юридичною особою Державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу»; реєстраційна картка; листи судам та ухвали про витребування оригіналу реєстраційної справи для огляду.

Матеріали справи не містять інших юридичних процесуальних чи судових актів, згідно з якими вилучались би протоколи чи інші рішення загальних зборів КСГП « 8 Березня».

КСП « 8 Березня» відповідно до державного акта було передано у колективну власність 1338,2 га землі для ведення сільського господарства. Вважаючи себе правонаступником, ФГ «Колос» звернулося до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення Виноградівської міської ради «Про інвентаризацію земель КСГП « 8 березня». Провадження у справі було закрите Львівським апеляційним адміністративним судом.

Надалі, Фермерське господарство «Колос» звернулося з аналогічними вимогами до Господарського суду Закарпатської області, судова справа №907/525/18. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 21 травня 2019 року, залишене без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2019 року позовну заяву задоволено. Постановою Верховного суду від 13 жовтня 2020 року рішення скасовані у задоволенні позовної заяви фермерського господарства «Колос» відмовлено. Позивач вважає, що саме дії, які вчиняє ФГ «Колос» як правонаступник, порушують права та інтереси Виноградівської міської ради право власності.

Судом досліджено протоколи загальних зборів зборів уповноважених КСГП « 8 Березня». Протокол № 7 загальних зборів зборів уповноважених колективного с/г підприємства « 8 Березня» від 30 грудня 1988 року, яким вирішено: 1. Прийняти рішення щодо передачі залишку майна та земель, що не підлягають розпаювання і не розпайовані підприємству правонаступнику ФГ «Колос». 2. Затвердити розподільчий баланс КСГП « 8 Березня». 3. Оприділити дебиторсько-кредиторську заборгованість поточного і минулих років. 4. Прийняти рішення щодо списання збитків поточного і минулих років. 5. Зняти з регістрації КСГП « 8 Березня» в усіх регіструючих органах і з метою ліквідації КСГП « 8 Березня» передати правонаступнику ФГ «Колос» залишки майна /адмінбудинок Станційна 37, жилий будинок Ардовецька 54, гуртожиток Лейзмана 56, кімнати в гуртожитку №4,5,10,24, 26 та кімната коменданта на прохідній, хлів для телят, хлів корівник та приміщення червоного кутка та кімнати спеціалістів, зерносклад, навіс для сушки зерна, електролінію та два ЕТП, навіс для сушки деревини, будинок сторожа, склад комбікормів, силосні споруди, котельню огородної бригади, погреб гуртожитку, автозаправочну станцію, склад ГСМ, навіс для сушки сіна, та земельні ресурси, що не підлягають розпаюванню і не розпайовані, господарський двір м. Виноградів, вул. партизанська б/н, вул. Першотравнева б/н, с. Дротинці, с. Букове, землі у міждамбовому просторі річки Тиса господарський двір огородної бригади та земельний пай, земельна ділянка адмінбудинку вул. Станційна, 37 м. Виноградів, землі в районі піщаного кар`єру Гутманка, землі двора гуртожитку м. Виноградів вул. Лейзмана 56. 6. Затвердити акти прийому передачі матеріальних та земельних цінностей та ділянок.

Протокол загальних зборів (зборів уповноважених) № 5 від 10 березня 1988 року, яким зокрема вирішено з метою погашення боргових зобов`язань КСГП « 8 Березня» створити резервний фонд майна з подальшою передачею його правонаступнику та по завершенню розпаювання КСГП « 8 Березня» змінити його організаційно-правову форму, та перетворити його у фермерське господарство «Колос» з переходом усіх прав (майнових і земельних) та обов`язків КСГП « 8 Березня».

До матеріалів справи надано виписку з протоколу №5 загальних зборів уповноважених від 10 квітня 1998 року, який за своїм змістом відрізняється від протоколу №5 від 10 березня 1998 року, що наданий відповідачем ФГ «Колос».

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Спірні відносини сторін регулюються положеннями Цивільного кодексу Української РСР, Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», «Про селянське (фермерське) господарство», Порядком державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою КМУ від 25 травня 1998 року №740, в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу Української РСР, в редакції станом на 1996 рік, юридична особа діє на підставі статуту (положення). Установи та інші державні організації, що перебувають на державному бюджеті, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, також і інші організації можуть діяти на підставі загального положення про організації даного виду.

За приписами ст. 29 Цивільного кодексу Української РСР юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов`язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм за законом або статутом (положенням). Порядок призначення або обрання органів юридичної особи визначається їх статутом (положенням).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства.

Припинення юридичної особи визначено статтею 37 Цивільного кодексу Української РСР, відповідно до якої юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Порядок ліквідації і реорганізації юридичних осіб визначається законодавством Союзу РСР і постановами Ради Міністрів Української РСР. Порядок ліквідації і реорганізації кооперативних та інших громадських організацій може бути визначений їх статутами (положеннями).

Статтею 31 Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» передбачено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України. При реорганізації та ліквідації підприємства найманим його працівникам гарантується додержання їх прав та інтересів відповідно до трудового законодавства України. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України. У разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до новоствореного підприємства. При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та приєднаного підприємства. У разі поділу підприємства до новостворених підприємств переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Підприємство може на добровільних засадах за рішенням загальних зборів перетворюватися в самостійні кооперативи, що створюються із госпрозрахункових підрозділів підприємства або окремих груп працівників. Вони наділяються правами розпоряджання продукцією та доходами, відкриття рахунку в банківських установах. До них переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Ці колективи можуть об`єднуватися в асоціації.

Відповідно до положень Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» за рішенням загальних зборів або рішенням суду, арбітражного суду колективне сільськогосподарське підприємство « 8 Березня» ліквідовується, або реорганізовується.

З огляду на наведене, зважаючи на положення Статуту, які кореспондуються з нормами Цивільного кодексу УРСР та Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» для ліквідації чи реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» мало бути рішення загальних зборів.

Всупереч наведеному, матеріали справи не містять рішення загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» про ліквідацію чи його реорганізацію. Також такого рішення не містять і матеріали реєстраційної справи, оригінал якої досліджувався в судовому засіданні.

Відповідач 2 - Фермерське господарство «Колос» стверджувало, що рішення про зміну організаційно-правової форми сільськогосподарського підприємства та визнання його правонаступником прийнято протоколом №7 зборів уповноважених від 30 грудня 1998 року та протоколом №5 від 10 березня 1998 року. Однак такий протокол прийнятий зборами уповноважених, тобто не уповноваженим органом, оскільки виключно загальними зборами приймається рішення про ліквідацію чи реорганізацію підприємства.

Також такий протокол не містить положення про те, яким чином колективне сільськогосподарське підприємство здійснює реорганізацію чи у формі створення нового чи декількох підприємств, чи у формі приєднання, виділу, не містить рішення про створення нового підприємства, не містить даних про те, які члени колективного сільськогосподарського підприємства виходять зі складу, а які створюють нове підприємство.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність належного рішення загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» про реорганізацію, не можна дійти переконливого висновку, що КСГП « 8 Березня» реорганізувалося у фермерське господарство «Колос».

Порядком державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою МУ від 25 травня 1998 року №740 (далі Порядок) визначено порядок перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, згідно з яким перереєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його державної реєстрації. У разі зміни назви, організаційно-правової форми суб`єкта підприємницької діяльності, а також форми власності суб`єкт підприємницької діяльності у місячний термін з моменту настання зазначених змін зобов`язаний подати документи для перереєстрації з підтвердженням опублікування інформації про зміни у друкованих засобах масової інформації.

Як встановлено судом жодне рішення загальних зборів КСГП « 8 Березня», яким би вирішено питання про зміну його організаційно-правової форми не було подано для реєстрації в строк, встановлений чинним законодавством.

Твердження відповідача ФГ «Колос» про те, що ним подано для реєстрації всі належні документи не відповідають дійсності, адже матеріали реєстраційної справи не містять доказів, що Фермерське господарство «Колос» подало рішення загальних зборів, яким би КСГП « 8 Березня» було перетворене у Фермерське господарство та таке рішення було б зареєстроване в установленому законом порядку. Матеріали реєстраційної справи не містять доказів, що таке рішення вилучалось судом або правоохоронними органами.

В судовому засіданні представник відповідача 2 стверджував, що при здійсненні перереєстрації юридичної особи державному реєстратору подавались як протокол №5, так і протокол №7. Дані твердження спростовуються матеріалами справи, адже до відзиву ФГ «Колос» надало лист до Голови Виноградівської РДА, який одержаний 08 лютого 2018 року, із проханням приєднати до матеріалів справи ряд документів, зокрема і витягу з протоколу №7.

Окрім того, як досліджено судом факт створення фермерського господарства «Колос» як новоствореної юридичної особи, підтверджується статутом, який затверджений Терек Т.І. та в положеннях якого вказується, що засновником виступає громадянин України ОСОБА_1 . Відповідно доводи відповідача про його правонаступництво за КСГП « 8 Березня» не підтверджується матеріалами справи, адже в такому випадку засновником юридичної особи мало б бути вказано саме КСГП « 8 Березня».

Згідно з Витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФГ «Колос» у графі: відомості про особу, правонаступником якої є юридична особа, вказано, що відомості відсутні.

Посилання відповідача на те, що факт правонаступництва підтверджується листами Виноградівської районної державної адміністрації та іншими органами державної влади не заслуговує на увагу, адже факт правонаступництва має бути підтверджений належними доказами. Наявні в матеріалах справи докази погашення заборгованості, акти звірки та інші документи також не можуть підтверджувати факт правонаступництва.

Доводи відповідача 2 про те, що останній є правонаступником в силу положень наказу Міністерства аграрної політики №63 від 14 березня 2001 року та Закону України «Про списання заборгованості зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) платників податків у зв`язку з реформуванням сільськогосподарських підприємств не беруться судом до уваги, так як останні не були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Щодо судових рішень, наданих сторонами як такі, що містять преюдиційні факти, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частина 7 ст. 75 ГПК України вказує, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Предметом спору наданих сторонами судових актів не виступав факт правонаступництва, суди надавали оцінку доказам в межах справи, що розглядалася.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі №907/29/19 Велика Палата Верховного суду зазначила, що прийняття від імені юридичної особи рішення органом, який не передбачений статутом цієї юридичної особи, не створює правових наслідків, на які таке рішення спрямоване. Відповідно посилання ФГ «Колос» на прийняття інших рішень зборами уповноважених про зміну організаційно-правової форми колективного сільськогосподарського підприємства « 8 березня» не свідчать про настання наслідків, на які такі рішення спрямовані. Окрім того, такі рішення не подавались ні КСГП « 8 Березня», ні ФГ «Колос» державному реєстратору для здійснення реєстраційних дій.

Додатковим доказом, який підтверджує факт відсутності зміни організаційно-правової форми КСГП « 8 Березня» та відсутність факту правонаступництва є Постанова Великої Палати по справі № 907/29/19, в якій Верховний суд дійшов до висновку, що наявність ідентифікаційного коду 03747509, за яким раніше було зареєстровано КСП « 8 Березня», не може підтверджувати факт правонаступництва, оскільки ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається. Водночас помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником цієї новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства, але така помилка не є підставою правонаступництва.

Враховуючи зазначене вище, а саме відсутність належних правовстановлюючих документів, відповідач 1 державний реєстратор не мав права здійснювати реєстрацію Фермерського господарства «Колос» за ідентифікаційний кодом, який раніше належав КСГП « 8 березня» та відповідно приймати оскаржуване рішення про реєстрацію Фермерського господарства «Колос».

Судом встановлено факт, що КСГП « 8 Березня» не приймало рішення про реорганізацію у фермерське господарство, однак, всупереч цьому, Фермерське господарство «Колос» неправомірно у своєму Статуті зазначило, що є правонаступником КСГП « 8 Березня».

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що оскаржуване рішення не обмежує права та інтереси територіальної громади, оскільки не стосується комунального підприємства.

За змістом ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Позивач звернувся до суду за захистом цивільного права права власності. Та охоронюваного законом інтересу. Підтвердженням порушення його прав є зокрема рішення по справі №907/525/18 за яким ФГ «Колос» як правонаступник просив скасувати рішення позивача «Про інвентаризацію земель КСГП « 8 Березня».

Як зазначив представник позивача наразі на розгляді існує справа №907/860/17 за позовом Виноградівської міської ради до Фермерського господарства «Колос». Аналізуючи Єдиний реєстр судових рішень, предметом спору є витребування з чужого незаконного володіння Фермерського господарства "Колос" житлового будинку, який належить на праві комунальної власності на користь територіальної громади міста Виноградів в особі Виноградівської міської ради (з врахуванням заяв про зміну позовних вимог (предмету позову) від 31.01.2018 року та 06.02.2018 року).

Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Виноградівська міська рада звернулася до суду за захистом прав та інтересів територіальної громади, оскільки визнання себе правонаступником та намагання отримати право власності на землі комунальної власності, відповідач 2 обмежує права територіальної громади.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень органів місцевого самоврядування належить зокрема право звернутися до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, як обмежують права територіальної громади.

Реєстрація ФГ «Колос» як правонаступника відбулась на підставі оскаржуваного рішення №331 від 26.06.2000 та на підставі документів, поданих відповідачу 1, Державним реєстратором проведено реєстрацію ФГ «Колос» як правонаступника КСГП « 8 Березня», що призвело до порушення майнових прав позивача та членів територіальної громади.

Суд керується приписами ст. ст. 74, 86 ГПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач надав суду належні і допустимі докази, які підтверджують його вимоги.

В той час відповідач 2 надав суду тексти окремих думок по справі №907/29/19, які на його думку, додатково підтверджують позицію ФГ «Колос» щодо правомірної реєстрації його правонаступником. З аналізу судових рішень вбачається, що окремі думки суддів по справі №907/29/19 базуються на підставі правової оцінки, викладеної судами різних інстанцій щодо правовідносин, які виникали у відповідача 2 з іншими суб`єктами. Однак, при викладені правової позиції окремої думки не було враховано, що частина судових актів є скасована, а саме: Постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року скасовані Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.08.2019 року по справі за №807/2409/15. Окрім того, позиція суддів викладена щодо права розпорядження земельними ділянками, що є відмінною від предмету спору в даній справі.

Щодо строку позовної давності

Фермерське господарство «Колос» просило, зокрема, відмовити в задоволенні позовної заяви і з тієї підстави, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Оскільки держава зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконних правових актів, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, яку покликані підтримувати норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право. При цьому, держава в такому випадку може нести ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних дій державних органів, зокрема шляхом укладання правочинів з порушенням вимог законодавства (аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі №348/1237/15-ц, від 10 травня 2018 року по справі № 914/1708/17).

Водночас Європейський суд з прав людини у справі "Богдель проти Литви" вказав, що якщо справа стосується держави, то позовна давність починалася із дня, коли відповідний орган "здобув достатні докази для того, щоб довести, що публічний інтерес було порушено". Як встановлено судом, такі докази позивач здобув 21 серпня 2017 року.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

За змістом наведених норм початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що до початку порушення його прав, він не міг звернутися до суду. Позивач звернувся за захистом своїх прав до Закарпатського окружного адміністративного суду, однак провадження у справі було закрите. Після винесення постанови Верховним Судом про те, що справа підвідомча господарському суду, позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області. Закриття провадження по справі перериває перебіг строку позовної давності.

Відповідач зазначає про те, що порушення прав позивача відбувалось що найраніше 30 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З огляду на викладене суд погоджується з аргументами позивача щодо подання Виноградівською міською радою позовної заяви в межах строків, визначених статтею 257 Цивільного кодексу України, а відтак наявності підстав для задоволення відповідного позову.

Окрім того, у Постанові Великої палати Верховного Суду по справі №469/1044/17 від 15 вересня 2020 року міститься висновок про те, що оскарження рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення зазначеного інтересу.

В даному випадку є триваюче порушення права власності позивача, тому строки позовної давності в даній справі не можуть бути застосовані судом.

Щодо інших аргументів, на які посилалися учасники справи та яким не була дана оцінка, то Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справах "Проніна проти України", «Серявін та інші проти України», "Ruiz Torija v. Spain" тощо).

Щодо розподілу судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою, третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо судового збору

На відповідачів покладається 5763,00 грн витрат на оплату судового збору в рівних долях, по 2881,50 грн.

Щодо правової допомоги.

При зверненні з позовом позивачем заявлено орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на суму 16100,00 грн, а згодом, подано доказ її надання: договір №ВМР-4/1 про надання послуг правничої допомоги від 09 вересня 2019 року з додатком №1, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21 від 25 травня 2015 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1015 від 05 грудня 2019 року, ордер серії ЗР №74452 від 18 квітня 2019 року, Акт ВМР-4/1 здачі-приймання наданих послуг від 09.09.2019 на суму 11900,00 грн та платіжне доручення №269 від 09.09.2019 на цю ж суму, Акт ВМР-4/2 здачі-приймання наданих послуг від 06.02.2020 на суму 4200,00 грн та платіжне доручення №101 від 06.02.2020 на цю ж суму.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суд встановив, що позивачем належним чином доведено та підтверджено понесення витрат на правову допомогу на заявлену суму, а тому дійшов висновку про покладення на відповідачів обов`язок їх відшкодувати.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76 - 80, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №331 від 26.06.2000 р. в частині п.п. 1.1. п.1 а саме: « 1.Зареєструвати: 1.1. Фермерське господарство «Колос» Керівник: Терек Тамерлан Іванович Місцезнаходження: 90300, м. Виноградів вул. Тюльпанів, 48/1»

3. Визнати нечинним та скасувати запис про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0000755 від 26.06.2000 року про проведення державної реєстрації Селянського (фермерського господарства) «КОЛОС».

4. Визнати недійсним пункт 1.1. Статуту Фермерського господарства «КОЛОС» в частині: «… і являється правонаступником КСГП « 8-Березня»

5. Стягнути з Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області (, 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, площа Миру, 5) на користь Виноградівської міської ради (Код , 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, площа Миру, 5) суму 2881,50 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню 50 копійок) на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 8050,00 грн. (вісім тисяч п`ятдесят гривень 00 копійок) на відшкодування витрат на правничу допомогу.

6. Стягнути з Фермерського господарства «Колос» (Код , 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 48/1) на користь Виноградівської міської ради (Код , 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, площа Миру, 5) суму 2881,50 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню 50 копійок) на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 8050,00 грн. (вісім тисяч п`ятдесят гривень 00 копійок) на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 04.12.2020

Суддя Л.В. Андрейчук