ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року справа № 925/1097/20 м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1097/20 за позовом приватного підприємства "Ловекс К" до товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецагро" про стягнення 93936,03 грн.,

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Ловекс К" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецагро" (далі також відповідач) про стягнення 93936,03 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором поставки від 02.10.2019 №5583-19, в тому числі: 84043,70 грн. боргу за поставлений товар і надану послугу з його доставки, 8407,18 грн. неустойки і 1485,15 грн. 3% річних.

У позові позивач також просить господарський суд судові витрати у складі сплаченого позивачем за подання позову судового збору в сумі 2197,00 грн. покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки від 02.10.2019 №5583-19 щодо оплати переданого йому позивачем товару і надану послугу з його доставки.

Ухвалою від 28.08.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв до розгляду вказаний позов позивача і відкрив провадження у справі №925/1097/20, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і встановив їм строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 30.10.2020 Господарський суд Черкаської області з власної ініціативи продовжив відповідачу встановлений ухвалою від 28.08.2020 строк для подання відзиву на позов і розмістив на офіційному сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України оголошення про розгляд справи №925/1097/20.

Ухвалу від 30.10.2020 Господарський суд Черкаської області 30.10.2020 надіслав відповідачу за вказаною у позові адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, згідно з яким відповідач одержав цей рекомендований лист 04.11.2020.

Відзив на позов та інші заяви і клопотання сторін до господарського суду не надійшли.

Дослідивши наявні у справі матеріали, Господарський суд Черкаської області зауважує таке.

02 жовтня 2019 позивач як постачальник і відповідач як покупець уклали між собою договір поставки №5583-19 (далі також договір №5583-19) (а.с. 17 23), згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у встановлений договором строк покупцеві покрівельні, фасадні матеріали та аксесуари (далі товар), що визначений в додатках до договору, які є невід`ємними його частинами, а покупець зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість товару) згідно з додатками, які є невід`ємними частинами договору.

Договір №5583-19 містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.2. Найменування, одиниці виміру, ціна одиниці товару, загальна кількість товарів, що підлягають переданню за цим договором, їх часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються в додатках до договору на кожну окрему партію товару з урахуванням особливостей, встановлених цим договором.

1.3. Додатками в розумінні цього договору є видані постачальником рахунки на оплату та/або підписані сторонами та/або уповноваженими представниками сторін специфікації, додаткові угоди до договору, зміни та доповнення до договору.

2.1. Вартість товару за кожною його окремою партією встановлюється сторонами в додатку, що є невід`ємною частиною договору, або визначається в рахунку на оплату.

3.1. Розрахунок за товар відбувається в наступному порядку:

3.1.1. Шляхом передплати в розмірі 100% згідно з рахунком-фактурою упродовж 2-х календарних днів з моменту його виставлення;

3.1.2. В три етапи:

- передплата в розмір 38,66% від суми вказаної в рахунку фактурі протягом 2-х календарних днів з моменту його виставлення;

- передоплата в розмірі 10% від суми зазначеної в рахунку фактурі за 1 (один) день до відвантаження товару зі складу постачальника, але в будь якому випадку не може перевищувати строк зазначений в п. 4.1 договору;

- післяплата в розмір 50% протягом 30 робочих днів з моменту відвантаження товару.

3.2. Конкретний порядок оплати товару (згідно з п. 3.1.1. чи п. 3.1.2.) визначається в рахунку-фактурі.

4.2. Постачальник здійснює постачання товару на умовах DDP склад постачальника. На дату розвантаження товару покупець зобов`язаний забезпечити прибуття свого уповноваженого представника для прийняття товару.

4.6 Товар вважається переданим постачальником покупцю від дати надання товару в розпорядження покупця.

4.7. Товар вважається наданим в розпорядження покупця і прийнятим покупцем по кількості та в асортименті з дати підписання покупцем або уповноваженим представником покупця видаткової накладної.

5.1. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент фактичної передачі товару від постачальника покупцю або уповноваженому представнику покупця, що підтверджується підписами уповноважених представників сторін на видатковій накладній.

7.4. У випадку прострочення покупцем оплати вартості товару або його частини покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника неустойку у розмір 5% від вартості поставленого постачальником товару.

9.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

02 жовтня 2019 року позивач вистав відповідачу рахунок від 02.10.2019 №Б00007749 (а.с.24) на оплату товару загальною вартістю 161575,43 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач за платіжними дорученнями від 20.11.2019 №43, від 03.10.2019 №19 та від 22.10.2019 №27 (а. с. 25) частково оплатив виставлений позивачем рахунок від 02.10.2019 №Б00007749 в сумі 89100,00 грн.

20 листопада 2019 року позивач вистав відповідачу рахунок від 20.11.2019 №Б00007942 (а.с 27) на оплату послуги з доставки товару на суму 5000,00 грн. Підставою виставлення цього рахунку у ньому вказаний договір №5583-19.

На виконання договору №5583-19 позивач згідно з товарно-транспортною накладною від 21.11.2019 №Р46977 (а.с. 29,30), актом надання послуг від 21.11.2019 №12123 (а.с. 28) та видатковою накладною від 21.11.2019 №8594 (а.с. 26) доставив товар відповідачу до місця його розвантаження, передав послугу з доставки товару вартістю 5000,00 грн. і сам товар вартістю 168143,70 грн. відповідачу, а останній прийняв ці послугу і товар.

Позивач та відповідач провели звірку взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 17.02.2020 і склали акт звіряння (а. с. 31), згідно з яким сторони визначили заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 02.10.2019 №5583-19 в сумі 84043,70 грн.

Отже, борг відповідача перед позивачем за поставлений за видатковою накладною від 21.11.2019 №8594 товар та надану послугу з його доставки становить 84043,70 грн. (168143,70 грн. 89100,00 грн. + 5000,00 грн.).

За порушення встановленого п. 3.1.2 договору №5583-19 остаточного строку оплати поставленого товару і наданої послуги позивач нарахував відповідачу до сплати передбачену п.7.4 договору №5583-19 неустойку в сумі 8407,18 грн. та передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 1485,15 грн.

Відповідач зроблені позивачем розрахунки стягуваних сум боргу, неустойки та 3% річних не спростував, контррозрахунків та/або доказів сплати цих сум боргу, неустойки та 3% річних до господарського суду не подав.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойку (штраф, пеню) визначає як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає настання, зокрема, таких правових наслідків, встановлених договором або законом, у разі порушення зобов`язання, як сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Частина 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такі способи захисту порушеного права особи як примусове виконання обов`язку в натурі (присудження до виконання обов`язку в натурі), застосування штрафних санкцій).

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

Відповідач порушив встановлений договором №5583-19 строк оплати переданих йому товару та послуги з доставки товару і тим самим порушив право позивача на своєчасне одержання плати за поставлений товар та послугу з його доставки в сумі 84043,70 грн.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь боргу в сумі 84043,70 грн., а також передбаченої п. 7.4 договору від 02.10.2019 №5583-19 неустойки в сумі 8407,18 грн. і передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 1485,15 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач за платіжним дорученням від 11.08.2020 №4228 сплатив за подання позову 2197,00 грн. судового збору.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивачем сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

1,5 відсотка ціни позову, що розглядається у цій справі, становить 1409,04 грн. (93936,03 грн. х 1,5% :100%). Отож позивач за подання позову мав сплатити судовий збір в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2020 становив 2102,00 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову на відповідача підлягає покладенню судовий збір в сумі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір у сумі 2102,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецагро" (вул. Шкільна, буд. 6, с. Лозівок, Черкаський район, Черкаська область, 19621, ) на користь приватного підприємства "Ловекс К" (вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, оф. 304, м. Київ, 02081, ) 84043,70 грн. (вісімдесят чотири тисячі сорок три гривні 70 коп.) боргу, 8407,18 грн. (вісім тисяч чотириста сім гривень 18 коп.) неустойки, 1485,15 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять гривень 15 коп.) три проценти річних та 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко