ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

07 грудня 2020 року Справа № 926/1858/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М., за участю помічниці судді Попової К.Г., що виконує обов`язки секретаря судового засідання, розглянувши справу №926/1858/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРЛАКС" (01004, м.Київ, вул. Антоновича, буд.4/6, кв.19)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДТОРГІНВЕСТ" (58023, Чернівецька область, м.Чернівці, вул. Винниченка Володимира, буд.119-А)

Про стягнення заборгованості за договором в сумі 414338,90 грн

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРЛАКС" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДТОРГІНВЕСТ" про стягнення заборгованості за договором в сумі 414338,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 серпня 2019 року між ТОВ «МАРЛАКС» та ТОВ «БУДТОРГІНВЕСТ» укладено договори про надання юридичних послуг №16/1-08/2019 та №16-08/2019, відповідно до умов яких ТОВ «МАРЛАКС» надало ТОВ «БУДТОРГІНВЕСТ» юридичні послуги в сумі 414338,90 грн, проте останній їх вартість не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості в сумі 414338,90 грн.

17.08.2020 року відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду зареєстровані матеріали позовної заяви за вх.№1858.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 року позовну заяву (вх.№1858) передано судді Гушилик С.М.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№1859) та заяву про витребування доказів (вх.№1860), які зареєстровані відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду та додані до матеріалів позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року позивачу було повернуто без розгляду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРЛАКС" залишено без руху та встановлено строк у 10 календарних днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків.

19.08.2020 року засобами електронного зв`язку до суду від позивача надійшла заява про долучення доказів та забезпечення позову, яка не була засвідчена електронним цифровим підписом, що стало підставою для залишення її без розгляду.

02.09.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРЛАКС" надійшла заява про забезпечення позову (вх.№1980).

Ухвалою суду від 03.09.2020 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРЛАКС" про забезпечення позову.

03.09.2020 року позивачем через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви (вх.№1994).

Ухвалою суду від 03.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання призначено на 22.09.2020 року.

17.09.2020 року відповідачем через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано клопотання (вх.№2119), в якому останній просить суд відкласти розгляд справи та продовжити визначений судом процесуальний строк для подання відзиву.

21.09.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі (вх.№2696).

Ухвалою суду від 22.09.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача (вх.№1860 від 17.08.2020 року) про витребування доказів, підготовче засідання відкладено на 20.10.2020 року, продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

15.10.2020 року відповідачем через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано відзив на позовну заяву (вх.№2945), в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт надавання відповідачу юридичних послуг за договорами №16/1-08/2019 та №16-08/2019, отримання відповідачем коштів від Західного територіального КЕУ та виникнення у позивача права вимоги.

20.10.2020 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№5013), в якій останній заперечує проти доводів відповідача та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року відкладено підготовче засідання на 02.11.2020 року.

29.10.2020 року відповідачем через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано заперечення на відповідь на відзив (вх.№3158) та заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті (вх.№2543).

Ухвалою суду від 02.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2020 року.

Судове засідання 19.11.2020 року не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, про що учасників справи повідомлено телефонограмою, а також повідомлено на електронну адресу сторін.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року судове засідання призначено на 03.12.2020 року, про що сторони повідомлені належним чином.

02.12.2020 року відповідач подав через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх.№2929).

Позивач в судове засідання, 03.12.2020 року, явку свого представника не забезпечив, про причини нез`явлення суду не повідомив. При цьому, слід відмітити, що в матеріалах справи є заява останнього про розгляд справи без участі представника позивача (вх.№2696).

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, -

В С Т А Н О В И В :

25.04.2019 року між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будторгінвест" (підрядник) укладено договір №29 підряду на виконання робіт (далі договір - №29), за яким ТОВ "Будторгінвест" зобов`язалось виконати роботи по будівництву гуртожитку, військове містечко № 1 вулиця Храпая, місто Броди Львівського області (шифр 1/18 ж), 4521000-2 - будівництво будівель, код CPV ДК 021:2015 (пункт 1.1 договору №29, додатки №1 і №2 до нього) (а.с. 97-113).

Договірна ціна договору №29 складає 39239800,00 грн з ПДВ та є твердою (пункт 3.1 договору №29). Розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2 та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 (п.15.1.1 договору №29). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.12.2020 року, або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п.20.2 договору №29).

30.05.2019 року між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будторгінвест» (генпідрядник) укладено договір підряду № 61 (далі договір - №61), згідно з яким замовник доручає, а генпідрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт із Будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №1, в/м №20, м.Чернівці, вул. Васіле Александрі, 46 (Будівництво будівель (45210000-2), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України (пункт 1.1 договору № 61) (а.с. 37-54).

Договірна ціна за договором №61 становить 15199618,00 грн з ПДВ та є твердою (пункти 3.1, 3.2). Розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2 та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 (п.4.1.1 договору № 61). договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30 грудня 2020 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків до їх повного виконання сторонами (п.10.1 договору № 61).

У подальшому, 16.12.2019 року, між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будторгінвест» (підрядник) укладено договір №253 підряду на виконання додаткових робіт (далі договір № 253), відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати додаткові роботи на об`єкті "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №1, в/м №20, м. Чернівці, Чернівецької області. Коригування" за адресою Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Васіле Александрі, 46, вартістю 4089138,00 грн з ПДВ (а.с. 119-120).

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем робіт договорами підряду № 29, №61 та №253, а також їх оплати Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням.

16.08.2019 року між ТОВ "Марлакс" (виконавець) та ТОВ «Будторгінвест» (замовник) укладено договори про надання юридичних послуг №16-08/2019 (далі - Договір №16-08/2019) та № 16/1-08/2019 (далі - Договір №16/1-08/2019), згідно пункту 2.1 яких ТОВ "Марлакс" зобов`язалося надавати ТОВ "Будторгінвест" послуги, зазначені у пункті 1.2 Договору №16-08/2019 та Договору №16/1-08/2019, а останній взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити їх згідно цих Договорів та/або відповідних додатків або додаткових договорів до цих Договорів (а.с. 6-13).

Пунктом 1.2 Договору №16-08/2019 передбачено, що під послугами сторони розуміють юридичні послуги, які полягають в супроводі господарської діяльності замовника (ТОВ "Будторгінвестґ") з виконання робіт для гарантованого забезпечення потреб оборони, а саме Будівництво 48-квартирного житлового будинку по вул. Храпая в/м 1, м.Броди Бродівського району Львівська область, 45211000-2 - Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків (код СРV ДК 021:2015) (далі - Роботи), що проводитиметься на користь Західного територіального КЕУ Міністерства оборони України, та які полягають у наступному:

- аналітична робота із законодавчими документами та нормативними актами, юридичний аналіз документації замовника;

- підготовка та розробка належної документації;

- представництво інтересів замовника в усіх державних та недержавних установах;

- участь у переговорних процесах з питань, що стосуються предмету цих Договорів;

- надання усних та письмових консультацій, рекомендацій та застережень з питань законодавства, що безпосередньо стосуються предмету цих Договорів;

- надання інших необхідних послуг, пов`язаних з належним виконанням цих Договорів.

Пунктом 1.2 Договору №16/1-08/2019 визначено, що під послугами сторони розуміють юридичні послуги, які полягають в супроводі господарської діяльності замовника з виконання робіт для гарантованого забезпечення потреб оборони, а саме Будівництво будівель (45210000), Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 1, в/м № 20, м.Чернівці, Чернівецької області (далі - Роботи), що проводяться на користь Західного територіального КЕУ Міністерства оборони України, та які полягають у наступному:

- аналітична робота із законодавчими документами та нормативними актами, юридичний аналіз документації замовника;

- підготовка та розробка належної документації;

- представництво інтересів замовника в усіх державних та недержавних установах;

- участь у переговорних процесах з питань, що стосуються предмету цих Договорів;

- надання усних та письмових консультацій, рекомендацій та застережень з питань законодавства, що безпосередньо стосуються предмету цих Договорів;

- надання інших необхідних послуг, пов`язаних з належним виконанням цих Договорів.

Згідно із пунктом 3.4.1 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги у відповідності до умов зазначених договорів, а останній, відповідно до пункту 3.2.4 - своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за послуги.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 позивач гарантував відповідачу належне надання юридичних послуг за цими договорами, а відповідач гарантував позивачу - належну оплату послуг у розмірі, порядку і строки передбачені цими договорами.

У пункті 5.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 зазначено, що сторони домовились, що в рамках виконання цих договорів, позивач може направляти електронні версії документів, в тому числі скановані копії документів, на електронні адреси відповідача, проте конкретні електронні адреси останнього у Договорах №16-08/2019 і №16/1-08/2019 відсутні. При цьому, пунктом 12.7 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 передбачено, що сторона вважається належним чином повідомленою за умови направлення їй рекомендованого листа на адресу, зазначеному в цьому договорі, а також відповідно до умов пункту 5.2 цих Договорів.

Відповідно до пункту 5.3 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 виконавець приступає до виконання своїх зобов`язань за цим договором у випадках, якщо відповідні дії виконавця пов`язані з наданням послуг за довіреністю, початок виконання таких зобов`язань залежить/починається від моменту отримання виконавцем відповідної довіреності (-стей) від замовника.

У матеріалах справи відсутні довіреності, видані замовником виконавцю (відповідачем позивачу) на виконання договорів №16-08/2019 і №16/1-08/2019.

У пункті 6.1 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 сторони домовились, що за надані виконавцем (ТОВ "Марлакс") послуги замовник (ТОВ "Будторгінв") сплачує на рахунок позивача винагороду в розмірі 10 відсотків від загальної суми правочину, укладеного із замовником на проведення Робіт.

Відповідно до пункту 6.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 винагорода сплачується ТОВ "Будторгінвет" на рахунок ТОВ "Марлакс" на підставі відповідних рахунків пропорційно розрахунку із ТОВ "Будторгінвест" за відповідним правочином, укладеним останнім на проведення робіт. Рахунки підлягають оплаті ТОВ "Будторгінвест" протягом трьох банківських днів з моменту їх пред`явлення ТОВ "Марлакс" до виконання.

Оплата за надані позивачем послуги здійснюється відповідачем в національній валюті України (гривні) в безготівковій формі шляхом перерахування ТОВ "Будторгінвест" грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "Марлакс" (пункт 6.3 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019).

Пунктом 12.7 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 сторони передбачили, що сторона вважається належним чином повідомленою за умови направлення її рекомендованого листа на адресу, зазначену у розділі 13 договору, а також відповідно до умов п.5.2 договору.

10 червня 2020 року позивач надіслав відповідачу претензію №09/06-20/04-04 від 09.06.2020 року про сплату заборгованості за Договором №16-08/2019 в сумі 378933,58 грн згідно рахунків №20 від 29 квітня 2020 року, №21 від 20 травня 2020 року та №23 від 26 травня 2020 року, а також про сплату винагороди в сумі 2618447,32 грн та штрафу у розмірі 1961990,00 грн, окрім того, позивач повідомив відповідача про розірвання Договору №16-08/2019 від 16 серпня 2019 року (а.с.19-26).

Того ж числа, позивач надіслав відповідачу претензію №09/06-20/04-03 від 09.06.2020 року про сплату заборгованості за Договором №16/01-08/2019 в сумі 35405,32 грн, згідно рахунку №17 від 15 квітня 2020 року, а також про сплату винагороди в сумі 974332,22 грн та штрафу у розмірі 964437,80 грн, окрім того, позивач повідомив відповідача про розірвання Договору №16/1-08/2019 від 16 серпня 2019 року (а.с. 28-33).

Слід відмітити, що у вказаних рахунках зазначено, що підставою для їх оплати є юридичні послуги згідно Договору № 16-08/2019 від 16.08.2019 року і Договору № 16-1-08/209 від 16.08.2019 року.

Із наданих відповідачем до відзиву копій банківських виписок за період з 24.03.2020 року по 16.04.2020 року, за 13.02.2020 року і 20.02.2020 року, платіжних доручень №1 від 13.02.2020 року, №10 від 20.02.2020 року вбачається, що відповідач перерахував позивачу 410398,51 грн, в тому числі 13.02.2020 року - 48000 грн, 20.02.2020 року - 18457,51 грн, 24.03.2020 року - 200000 грн, 31.03.2020 - 91233 грн та 16.04.2020 - 52708 грн. У призначенні зазначених платежів відповідачем зазначено, що оплата здійснюється за юридичні послуги (а.с. 199-203).

Як вже було зазначено, сторонами у договорах №16-08/2019 та №16/1-08/2019 не було погоджено їх електронних адрес, отже суд не бере до уваги надані позивачем докази надіслання документів (рахунків) відповідачу на його електронну пошту, а тому належним доказом направлення документів відповідно до пункту 12.7 зазначених договорів є розрахунковий документ відділу поштового зв`язку про відправку рекомендованого листа.

Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши зміст Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вони відносяться до договорів про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 ЦК України).

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

У даній справі відповідач заперечує надання позивачем юридичних послуг за Договорами №16-08/2019 і №16/1-08/2019.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 року по справі №910/4994/18).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 року по справі №910/4994/18).

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача, у даному випадку, покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, надання юридичних послуг відповідачу на виконання умов Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 927/986/17, суд не вбачає підстав для відступу від нього.

Позивач стверджує, що надав відповідачу юридичні послуги, передбачені пунктом 1.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019, на підставі чого виставив останньому рахунки на їх оплату. При цьому, позивач наголошує на тому, що зазначеними договорами не передбачено складання актів наданих послуг, їх оплата пов`язана виключно з рахунками, а надані відповідачу юридичні послуги не потребують видачі довіреностей на представництво його інтересів.

Надаючи оцінку доводами позивача, суд зазначає, що дійсно умовами Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019 не обумовлено складання між сторонами актів наданих послуг, проте зазначене не звільняє позивача від обов`язку доводити факт їх надання шляхом подання доказів, які підтверджують, зокрема, зміст та обсяг господарської операції, її одиницю виміру тощо.

Так, виставлені позивачем рахунки на оплату юридичних послуг не є належними та допустимими доказами надання юридичних послуг, оскільки не розкривають зміст послуг та їх обсяг, не відображають конкретний вид послуги, що передбачена пунктом 1.2 цих договорів, не підтверджують зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю відповідача.

Інших доказів на підтвердження факту реальності господарської операції з надання юридичних послуг за Договором №16-08/2019 і Договором №16/1-08/2019 позивач не надав та такі у матеріалах справи відсутні.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 19.12.2018 року в справі № 644/525/17-ц, суд зазначає, що Договором №16-08/2019 і Договором №16/1-08/2019 передбачено обов`язок позивача надати юридичні послуги, а відповідача - оплатити їх. Разом з тим, як встановлено вище, позивач не надав належних і допустимих доказів виконання ним обов`язку по наданню юридичних послуг, відтак і виникнення у відповідача обов`язку щодо їх оплати.

Крім того, суд зазначає, що позивач не надав доказів укладення між відповідачем і Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням договору підряду на будівництво 48-квартирного житлового будинку, код ДК 021:2015 - 45211000-2 Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків, щодо якого позивач мав би надавати юридичні послуги згідно з пунктом 1.2 Договору №16-08/2019.

У свою чергу, договір підряду №29 від 25.04.2019 року, на який покликається позивач, передбачає виконання робіт по будівництву гуртожитку код ДК 021:2015 - 45210000-2 будівництво будівель - тобто стосується іншого об`єкту, а відтак і предмету договору, ніж той, що передбачений пунктом 1.2 Договору №16-08/2019. При цьому, договір №16-08/2019 не містить посилань на номер, дату чи предмет договору №29 від 25.04.2019 року.

Окрім того, позивачем, договір від 16.12.2019 року, який укладений між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будторгінвест» №253 підряду на виконання додаткових робіт, був наданий в неповному обсязі, що також не дає можливості встановити всі його умови.

Більше того, як слідує із пункту 6.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019, розрахунок за надані юридичні послуги проводиться відповідачем пропорційно розрахунку за виконані ним Роботи (пункт 1.2).

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За таких обставин, для виникнення у позивача права вимоги на сплату пропорційної частини вартості юридичних послуг необхідно встановити факт перерахування Західним територіальним КЕУ Міноборони коштів ТОВ "Будторгінвест" за виконані роботи, що вказані у пункті 1.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019.

При цьому, доведення виникнення права вимоги на сплату вартості юридичних послуг покладається на позивача.

Разом з тим, як установлено судом вище, у матеріалах справи відсутні докази оплати Західним територіальним КЕУ Міноборони коштів відповідачу за виконані роботи, які передбачені пунктом 1.2 Договору №16-08/2019 і Договору №16/1-08/2019, відтак суд констатує, що позивач також не довів факт виникнення у нього права вимоги на сплату сум коштів, що зазначені у виставлених ним рахунках.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України). Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для стягнення з відповідача 414338,90 грн заборгованості за надані юридичні послуги за договорами від 16.08.2019 №16-08/2019 і №16/1-08/2019, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 194, 219, 232, 233, 238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш ИВ :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРЛАКС" (01004, м.Київ, вул. Антоновича, буд.4/6, кв.19, код 43149910) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДТОРГІНВЕСТ" (58023, Чернівецька область, м.Чернівці, вул. Винниченка Володимира, буд.119-А, код 04854874) про стягнення заборгованості за договорами про наданню юридичних послуг в сумі 414338,90 грн - відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 07.12.2020 року

Суддя С.М. Гушилик