ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Справа № 925/86/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Поляк О.І.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз"

на рішення господарського суду Черкаської області від 11.06.2020 р. (повний текст складено 30.06.2020 р.)

у справі № 925/86/20 (суддя - Дорошенко М.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інвестиційна компанія "Кратос"

до акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз"

про стягнення 853 809,34 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інвестиційна компанія "Кратос" (далі - ТОВ "ВІК "Кратос") звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" про стягнення 853 809,34 грн., з яких: 256 210,60 грн. 3 % річних та 597 598,74 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати поставленого позивачем устаткування та виконаних ним підрядних робіт за договорами про закупівлю робіт №№ , , від 28.11.2016 р. та від 23.01.2017 р. (далі - договори), за що відповідач, як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, має нести відповідальність, передбачену актами цивільного законодавства.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.06.2020 р. у справі № 925/86/20 позов задоволено частково: стягнуто з АТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" на користь ТОВ "ВІК "Кратос" 563 725,82 грн. інфляційних втрат, 251 236,65 грн. 3 % річних та 12 224,44 грн. судового збору за подання позову; у задоволенні решти позову відмовлено.

Встановивши, що відповідачем порушено умови пункту 4.1 договорів і здійснено оплату за отримане від позивача устаткування та підрядні роботи з простроченням, суд першої інстанції задовольнив частково вимоги про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, 563 725,82 грн. інфляційних втрат та 251 236,65 грн. 3 % річних, а в іншій частині здійснені позивачем нарахування визнав помилковими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

На переконання апелянта, у відповідача відсутнє прострочення грошового зобов`язання з оплати, оскільки позивач несвоєчасно здійснив поставку устаткування та виконав роботи за договорами, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П., поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 13.10.2020 р.; зупинено дію оскаржуваного рішення до прийняття апеляційним господарським судом кінцевого рішення.

13.10.2020 р. розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 р. призначено справу до розгляду на 18.11.2020 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Мартюк А.І., Поляк О.І.

У судовому засіданні, що відбулось 18.11.2020 р., відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 28.11.2016 р. між ТОВ "ВІК "Кратос" (підрядник) та АТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (замовник) укладено договори про закупівлю робіт №№ , , , а 23.01.2017 р. - № (далі - договори), за умовами яких замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати роботи з встановлення газового обладнання (ремонт пунктів вимірювання витрат газу на ГРС Барського ЛВУМГ), а замовник зобов`язувався на умовах договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

За умовами пунктів 1.2, 1.3, 1.4 договорів обсяги виконання робіт визначаються згідно локального кошторису (додаток № 1), що є відповідним додатком до договору. Можливе уточнення обсягів і видів робіт на етапі розроблення проектної документації без збільшення ціни договору. Перелік обладнання, що постачається за договором, визначається згідно з "Специфікацією на постачання обладнання" (додаток № 2), що є невід`ємним додатком до договору. Технічні вимоги і якісні характеристики робіт, що є предметом договорів, визначено згідно з "технічними вимогами і якісними характеристиками предмету закупівлі" (додаток № 4), що є невід`ємним додатком до договору.

У пункті 3.1 договорів визначена їх ціна.

Згідно пункту 4.1 договорів оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника:

- за виконані роботи - на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за ф. КБ-2в протягом 60-ти календарних днів;

- за поставлене обладнання - протягом 60-ти календарних днів на підставі видаткових накладних.

На виконання умов договору № позивач передав відповідачу, а останній прийняв за видатковою накладною № 2 від 28.11.2017 р. устаткування на суму 4 514 166,67 грн., за видатковою накладною № 2 від 24.04.2018 р. устаткування на суму 1 179 999,60 грн., і за підписаним обома сторонами 29.10.2018 р. актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року № 2 позивачем були виконані роботи вартістю 661 591,91 грн. з урахуванням ПДВ, що разом складає 7 258 591,51 грн.

На виконання умов договору № позивач передав відповідачу, а останній прийняв за видатковою накладною № 1 від 21.09.2017 р. устаткування на суму 5 417 000,00 грн., за видатковою накладною № 3 від 25.04.2018 р. устаткування на суму 1 179 999,60 грн., і за підписаними обома сторонами 29.10.2017 р. актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2017 року № 1 виконані роботи вартістю 33 981,48 грн., за підписаним обома сторонами 02.11.2018 р. актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2018 року № 1 виконані роботи вартістю 541 871,44 грн., що разом складає 7 172 852,52 грн.

На виконання умов договору № позивач передав відповідачу, а останній прийняв за видатковою накладною № 1 від 06.03.2018 р. устаткування на суму 7 860 835,68 грн., за видатковою накладною № 5 від 18.07.2018 р. устаткування на суму 1 842 564,90 грн., і за підписаним обома сторонами 10.12.2018 р. актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2018 року № 1 виконані роботи вартістю 845 977,19 грн., що разом складає 10 549 377,77 грн.

На виконання умов договору № позивач передав відповідачу, а останній прийняв за видатковою накладною № 3 від 24.11.2017 р. устаткування на суму 5 417 000,00 грн., за видатковою накладною № 4 від 27.04.2018 р. устаткування на суму 1 179 999,60 грн., і за підписаним обома сторонами 29.12.2017 р. актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2017 року № 1 виконані роботи вартістю 29 290,30 грн., за підписаним обома сторонами 29.10.2018 р. актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року № 3 виконані роботи вартістю 221 833,13 грн., разом на суму 6 848 123,03 грн.

Відповідачем здійснено розрахунок за договорами, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

13.01.2020 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою, у якій вказуючи на несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати отриманих робіт та обладнання, просив сплатити інфляційні втрати та 3 % річних.

Предметом спору у даній справі є право позивача на відшкодування понесених ним матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації за неналежне виконання зобов`язання зі своєчасної оплати.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Нормами статті 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, підрядником поставлено замовнику устаткування та виконано роботи за договорами, що підтверджується видатковими накладними та актами виконаних робіт, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Таким чином, враховуючи умови пункту 4.1 договорів відповідач зобов`язаний був здійснити розрахунок за поставлене обладнання протягом 60 календарних днів на підставі видаткових накладних, а за виконані роботи не пізніше 60 календарного дня з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в.

Цивільним кодексом України встановлено, що виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора, а у разі якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 та ч. 4 ст. 613 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про порушення позивачем як підрядником договорів, яке встановлено у справах №№ 925/560/18, 925/597/18, 925/605/18, 925/604/18, звільняє відповідача від відповідальності за порушення грошових зобов`язань по оплаті цих робіт суперечить закону, адже за умовами договорів зобов`язання відповідача щодо оплати поставленого устаткування та виконаних підрядником робіт пов`язано з моментом підписання сторонами первинної документації, і з цього дня, у відповідності до умов договору, відліковується строк оплати.

Як вбачається з банківської виписки по рахунку позивача (а.с. 137-159 том 1), оплату відповідачем здійснено з порушенням установленого договорами строку.

Нормами частини 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації за неналежне виконання зобов`язання.

Перевіривши здійснені розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем 563 725,82 грн. інфляційних втрат та 251 236,65 грн. 3 % річних за загальний період прострочення з 28.02.2018 р. по 24.04.2019 р., є такими, що ґрунтуються на умовах договору та нормах законодавства України, тож позовні вимоги в цій частині правомірно задоволені судом першої інстанції.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вірно вирішив господарський спір, прийняв законне рішення, а отже підстави для його скасування відсутні.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" на рішення господарського суду Черкаської області від 11.06.2020 р. у справі № 925/86/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 11.06.2020 р. у справі № 925/86/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 925/86/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.12.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.І. Поляк

А.І. Мартюк