ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2020 р. Cправа № 902/974/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Імперіал" (провулок Костя Широцького, буд.23, м. Вінниця, 21012)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" (вул. Макаренка, 1, смт Тростянець, Тростянецький район, Вінницька область, 24300)

про стягнення 26000 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Буд-Імперіал" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" про стягнення 26000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за правочином щодо купівлі-продажу вантажного автомобіля Scania R 420, шасі № НОМЕР_1 загальною вартістю 522000 грн, вчиненого шляхом укладення договору купівлі-продажу №01/11/19 від 01.11.2019 та оформлення відповідних первинних фінансово-господарських документів.

Як стверджує позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" не здійснено остаточної вартості оплати придбаного автомобіля в сумі 26000 грн, яку заявлено до стягнення.

Ухвалою суду від 09.10.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/974/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а також на подання позивачем доказів понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана ухвала вручена всім учасникам справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи.

22.10.2020 через канцелярію суду супровідним листом надійшов ряд документів від позивача щодо понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Буд-Імперіал" (Продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" (Покупець, відповідач) укладено Договір купівлі-продажу №01/11/19 (Договір), відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує Автомобіль Scania R420, 2010 р.в., шасі № НОМЕР_1 (1шт.).

Розділом "Умови розрахунків" Договору обумовлено, що загальна ціна товару за Договором становить 522000 грн, у т.ч. ПДВ. Покупець здійснює оплату на умовах договору та виставленому рахунку.

Договір вступає в силу з дати його укладення та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань сторонами.

Відповідачу виставлено рахунок на оплату №154 від 15.10.2019 на суму 522 000 грн (в т.ч. ПДВ), який Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" оплачено частково в сумі 496000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №443 від 16.10.2019.

На підтвердження отримання відповідачем обумовленого Договором автомобіля у матеріалах справи міститься копія видаткової накладної №178 від 01.11.2019.

Окрім того, на підтвердження реальності здійсненої господарської операції позивачем надано копії квитанцій про реєстрацію податкової накладної від 04.11.2019 на суму 496000 грн та від 22.11.2019 на суму 26000 грн.

Обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін Актом звіряння взаємних розрахунків на 31.12.2019 зафіксовано наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 26000 грн.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із вимогою від 05.06.2020 про повернення заборгованості в сумі 26000 грн за Договором купівлі-продажу №01/11.19 від 01.11.2019. Реагування Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" на вказану вимогу матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи укладений між позивачем та відповідачем Договір, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове врегулювання Цивільного кодексу України щодо договору купівлі-продажу.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Так, за умовами Договору Покупець здійснює оплату на умовах договору та виставленому рахунку. При цьому виставлений позивачем рахунок №154 від 15.10.2019 відповідачем сплачено частково, несплаченою залишається сума 26000 грн, а обумовлений Договором автомобіль передано відповідачу згідно з видатковою накладною №178 від 01.11.2019.

Отже, відповідачем не виконано обов`язку щодо сплати 26000 грн за отриманий товар та наявність такої заборгованості відповідач засвідчив підписанням Акту звіряння взаємних розрахунків на 31.12.2019.

Підписання акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, свідчить про визнання особою боргу, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 по справі №187/789/17.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача, в т.ч. доказів погашення боргу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення 26000 грн правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

Окрім того, вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає таке.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч.3 ст.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, 02.06.2020 між позивачем ("Клієнт") та Адвокатським бюро "Максимчук та партнери" ("Адвокатське бюро") укладено Договір про надання правової допомоги №03-06/2020 (Договір), відповідно до якого Адвокатське бюро зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу (послуги адвоката) зі всіх видів адвокатської діяльності, в тому числі: при представництві у кримінальних провадженнях; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; виконанні погоджених Сторонами окремих доручень Клієнта; зберіганню документів та майна клієнта; представництво інтересів Клієнта у органах державної влади і місцевого самоврядування, поліції, СБУ, прокуратурі, ДФС, податковій інспекції, органах нотаріату, державної виконавчої служби, державній аудиторській службі, в банківських та інших фінансових установах, перед державним реєстратором, підприємствах, установах та організаціях, перед юридичними і фізичними особами, в судах усіх рівнів і інстанцій з усіма процесуальними правами, що надані позивачу, відповідачу, третій особі, зацікавленій особі, тощо, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати при її наданні на умовах, визначених Договором. Клієнт надає Адвокатському бюро повний обсяг процесуальних прав, наданих йому Законом без будь-яких обмежень (п.п.1.1.,1.2. Договору).

Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг), виконаним адвокатами Адвокатського бюро "Максимчук та партнери" згідно умов Договору №03-06/2020 про надання правової допомоги від 03.06.2020, та які пов`язані з розглядом господарської справи №902/974/20 включено:

- правовий аналіз документів, наданих для підготовки позову (документи Позивача) (витрати часу в кількості 3 год., вартістю 500 грн/год. - всього 1500 грн);

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень (витрати часу в кількості 2 год., вартістю 500 грн/год. - всього 1000 грн);

- складання та оформлення позовної заяви, додатків до неї, їх надсилання відповідачу та подача до суду (витрати часу в кількості 7 год., вартістю 500 грн/год. - всього 3500 грн);

- підготовка процесуальних документів у справі (заява про відшкодування судових витрат) (витрати часу в кількості 1 год., вартістю 500 грн/год. - всього 500 грн).

Також матеріали справи містять копію Свідоцтва серії ВН №000381 від 20.12.2018 про право Гаврищука Василя Миколайовича на заняття адвокатською діяльністю та ордер серії ВН №122949 від 22.10.2020 на представництво Гаврищуком Василем Миколайовичем інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Імперіал".

Окремо слід зазначити, що заявлена сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку таких витрат, який зазначено у позовній заяві. При цьому суд враховує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18).

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона, то якщо вона не заперечує, у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт (постанова КГС ВС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15).

Окрім того, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено позицію, що розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено, що слідує зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, отже, у суду відсутні підстави втручатися у розмір визначеного сторонами гонорару, зміст наданих послуг та їх співмірність з предметом спору.

Оскільки матеріалами справи не спростовується реальний обсяг наданих адвокатом послуг відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг), хоча такі витрати ще не сплачено позивачем, а лише підлягають сплаті, суд, з урахуванням приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України вважає такі витрати обґрунтованими.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано суду клопотання про їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат в заявленій позивачем сумі (6500 грн) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" в силу приписів ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростиль-Т" (вул. Макаренка, 1, смт Тростянець, Тростянецький район, Вінницька область, 24300; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Імперіал" (провулок Костя Широцького, буд.23, м. Вінниця, 21012; ) 26000 грн - основного боргу, 2102 грн - витрат на сплату судового збору та 6500 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 08 грудня 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - провулок Костя Широцького, буд.23, м. Вінниця, 21012;

3 - відповідачу - вул. Макаренка, 1, смт Тростянець, Тростянецький район, Вінницька область, 24300.