РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2020Справа № 910/6131/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Праймтехпостач»

про стягнення 921500,00 грн. штрафу,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Праймтехпостач» про стягнення 921500,00 грн. штрафу за невиконання договору про закупівлю № УЗ/ЦЛ-19773/Ю від 18.10.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не поставив позивачу товар на суму 3686000,00 грн.

Суд своєю ухвалою від 12.05.2020, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Суд своєю ухвалою від 29.05.2020 відкрив провадження у справі № 910/6131/20, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому суду відзиві відхилив позовні вимоги, посилаючись на те, що поставка товару відбувається тільки на підставі наданої рознарядки позивача. Проте з доданого позивачем до матеріалів справи скріншота електронного листа неможливо достовірно встановити кому він відправлявся, яка інформація містилася в листі та якого вона змісту та об`єму. За таких обставин позивач не довів, що відповідач був зобов`язаний здійснити поставку.

Відповідач просив покласти на позивача 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

18.10.2019 філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Праймтехпостач» (постачальник) уклали договір поставки № УЗ/ЦЛ-19773/Ю (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити виробничим підрозділам замовника предмет закупівлі: код ДК 021:2015 - 09110000-3 тверде паливо (вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) в найменуванні, кількості та за ціною, які зазначені у специфікації (додаток №1) до цього договору, яка є його невід`ємною частиною, де замовник та кінцевий отримувач товару приймають товар та оформлюють відповідні документи, а замовник зобов`язується здійснити оплату в строк та на умовах, визначені цим договором.

Згідно з умовами договору виробник товару: ТОВ «Збагачувальна фабрика «Вугільний енергетичний комплекс».

Відповідно до п. 4.1 Договору постачальник здійснює поставку товару відповідно до рознарядки замовника на умовах DDP «Поставка зі сплатою мита» (місце поставки згідно з специфікацією), Інкотермс (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) в пункти призначення за адресам, які зазначені в додатку № 2 до цього договору (місце поставки).

Пунктом 4.2 Договору закріплено, що товар постачається партіями протягом дії цього договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника та кінцевого отримувача товару до прийому товару.

Рознарядка направляється постачальнику замовником за допомогою інтерактивного способу зв`язку (на електронну пошту) та/або загальним поштовим зв`язком (поштове відправлення) та/або загальним поштовим зв`язком нарочно. Після отримання рознарядки постачальник повинен протягом доби направити замовнику за допомогою інтерактивного способу зв`язку (на електронну пошту) та/або загальним поштовим зв`язком (поштове відправлення) та/або загальним поштовим зв`язком нарочно повідомлення про отримання рознарядки.

Відповідно до пункту 4.3 Договору кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати направлення рознарядки замовником постачальнику, якщо інше не вказано у рознарядці.

Загальна вартість цього договору складає: 3686000,00 грн. (п. 6.2 Договору)

За твердженням позивача, 28.12.2019 на електронну пошту TOB «Праймтехпостач» (Е - mail) відправлено сканкопії рознарядок № ПК-7/1720, підтвердженням чого є роздруківка знімку екрана персонального комп`ютера заступника начальника відділу забезпечення виробництва філії «Пасажирська компанія» AT «Укрзалізниця» Суханова Є.О. відправлених листів з електронної пошти.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на положення статей 74, 91 ГПК України, докази, надані позивачем, слід розглядати як письмові докази.

Наданий позивачем скріншот (знімок з екрану комп`ютера) суд оцінює з огляду на положення статті 96 ГПК України, відповідно до якої електронними доказами є інформація в електронному (цифровому) вигляді, яка містить дані про обставини справи, які подаються суду на електронних пристроях. Процесуальні норми дозволяють подання таких доказів у паперових копіях, засвідчених у передбачений законодавством спосіб, проте обов`язком сторони, яка подає ці докази у паперовому вигляді, є доведення існування цих доказів в електронній формі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон) юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 5 Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі ст. 1 Закону обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Як зазначено вище, позивач направив рознарядку № ПК-7/1720 від 28.12.2019 на електронну адресу .

Водночас у Договорі відсутня інформація про те, що електронною поштою ТОВ «Праймтехпостач» є .

Також відсутня така електронна пошта в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня контактна електронна пошта ТОВ «Праймтехпостач»

Натомість у тендерній пропозиції для участі у публічній закупівлі UA-2019-08-16-000549-C https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-16-000549-c відповідач зазначив електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1

На авторизованому майданчику «Держзакупівлі. онлайн» за посиланням https://www.dzo.com.ua/tenders/4205220 розміщена інформація про учасника закупівлі UA-2019-08-16- 000549-с -ТОВ «Праймтехпостач», де зазначено, що контактною електронною поштою є .

Крім того з роздруківки скріншота неможливо встановити кому і з якою інформацією направлявся лист.

Стаття 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачає, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач підтверджував отримання будь-яких електронних листів від позивача.

Вказане свідчить про відсутність обставин порушення відповідачем вимог пункту 4.3 Договору (кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати направлення рознарядки замовником постачальнику, якщо інше не вказано у рознарядці), тобто відсутність прострочення відповідача, що є підставою для відмови у позові.

Відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 50000,00 грн., проте не надав суду належних доказів понесення 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (договір про надання правової допомоги, платіжні доручення, тощо).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Праймтехпостач».

Судові витрати покласти на акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун