ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2558/20

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Гайдай О.В., довіреність № б/н, дата видачі : 01.07.20;

від відповідача - Перчик В.О., ордер № 47942, дата видачі : 26.08.20;

від третіх осіб - не з`явились;

розглянувши справу №916/2558/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майя" до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БаДМ, Товариства з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест та Акціонерного товариства Альфа-Банк про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Майя" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 2649/20) до відповідача Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування арешту.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2020 року, за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2558/20 за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого засідання на 01.10.2020 року о 10:00 год.

У позовній заяві вх. № 2649/20 від 01.09.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Майя" просить господарський суд Одеської області про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БаДМ», Товариство з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест» та Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

23.09.2020 року до канцелярії господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Майя" надійшли письмові обґрунтування відповідно яких позивач зазначив, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з під арешту майна є боржник, або особа, в інтересах якої накладений арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин, щодо такого майна. Відтак, представник позивача просить суд залучити до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БаДМ», Товариство з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест» та Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2020р. було залучено до участі у справі №916/2558/20 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БаДМ» ( 49040. Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2. ), Товариство з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест» (65026, м. Одеса, площа Грецька, буд.3/4, приміщення 736, ) та Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) та відкладено підготовче засідання до 20.10.2020р. о 11:15 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2020р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.11.2020р. о 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.11.2020р. було закрито підготовче провадження у справі № 916/2558/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майя" до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БаДМ, Товариства з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест та Акціонерного товариства Альфа-Банк про скасування арешту та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "01" грудня 2020 р. о 10:30 год.

Представник відповідача правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

01.12.2020р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд встановив:

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач вказує, що Відповідачем за виконавчим провадженням ВП №31649876 з примусового виконання судового наказу №38/85 Господарського суду міста Києва від 31.03.2010р. про стягнення з ТОВ «Майя» на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» м. Київ, грошової суми у розмірі 1592649,99 грн. та за виконавчим провадженням ВП № 45669759 з примусового виконання судового наказу № 904/8591/14 Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014р. про стягнення з ТОВ «Майя» на користь ГОВ «БаДМ» м. Київ, грошової суми у розмірі 1827,00 грн. та 145026.25 грн., накладені арешти на поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий в відділені «Головне» ПАТ «Акціонерний Банк «Південний», але при цьому, як в подальшому дізнався Позивач, Відповідач за виконавчим провадженням ВП №31649876 повернув 01.03.2013 року стягувану судовий наказ на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» а за виконавчим провадженням ВІЇ № 45669759 повернув 25.02.2016 року стягувану судовий наказ на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

15 липня 2019 року Позивачем подано Заяву Відповідачу від 12.07.2019р. №20 «Про ознайомлення з матеріалами та отримання копій документів виконавчого провадження №В-8/810».

01 серпня 2019 року Позивач отримав від Відповідача відповідь від 23.07.2019р. № 25547, згідно до якої у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 31649876 по примусовому виконанню наказу № 38/88 Господарського суду місиш Києва від 21.10.2009 р. та з примусового виконання наказу № 38/85 Господарського суду міста Києва від 31.03.2010 р. про стягнення з ТОВ «Майя» на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» м. Київ. грошової суми у розмірі 1592649,99 грн. і 01 березня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернений виконавчого документа стягувану на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (редакції від 1999 року зі змінами). Та окрім того було вказано, що виконавче провадження № 31649876 було знищено за закінченням терміну зберігання, та надати більш детальну інформацію не надається можливим.

09 січня 2020 року Позивачем подано Заяву Відповідачу від 09.01.2020р. №01 «Про ознайомлення з матеріалами та отримання копій документів виконавчого провадження № 45669759».

02 березня 2020 року Позивач отримав від Відповідача відповідь від 15.01.2020р. № 975. згідно до якої, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавче провадження № 45669759 знищено за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим. не можливо ознайомитися з ВП № 45669759. При цьому Відповідачем до відповіді надано роздрук з «ВП - спецрозділ», згідно до якої, у ВП № 45669759 в період часу з 01.12.2014 року по 22.04.2015 року відсутня будь-яка інформація про винесення головним державним виконавцем Щербаковим Ю.С. 22 січня 2015 року «Постанови про арешт коштів боржника».

01 червня 2020 року Позивачем отримано від Акціонерного банка «Південний» Довідку № 36-253-19410-2020 від 27.05.2020р., де містилася інформація про те. що на відкритому рахунку НОМЕР_1 діють арешти коштів, накладені:

-11.08.2010р. згідно Постанови В-8/810 від 04.08.2010р. 2 Приморським ВДВС ОД.МУІО;

- 03.02.2015р. згідно Постанови б/н В-8/1221 від 22.01.2015р. 2 Приморським ВДВС ОД МУЮ.

Після отримання Довідки з Акціонерного банка «Південний», Позивач подав 01 липня 2020 року Відповідачу «Заяву про скасування арешту коштів за виконавчими провадженнями № 31649876 і № 45669759» від 01.07.2020р. №16. У вказаній заяві Позивач посилаючись на вимоги ч.1 ст.37, абз.1 ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» вимагав від Відповідача зняти арешт з коштів з відкритого в АБ «Південний» рахунку НОМЕР_1 .

03 серпня 2020 року Позивач отримав від Відповідача відповідь від 02.07.2020р. № 39957, згідно до якої, у Другому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебували на примусовому виконанні судові накази господарських судів- виконавчі провадження №31649876 та №45669759, які в подальшому були повернуті стягувачеві 01.03.2013 року і станом на дату надання відповіді вони знищені за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим. зняти арешт з рахунку не представляється можливим. До відповіді були надані роздрук з «ВП - спецрозділ» інформації від 23.07.2020року, де вказано, що:

- виконавче провадження № 45669759 що відкрито згідно до судового наказу від 17.11. 2014р. № 904/8591/14 виданого Господарським судом Дніпропетровської області, категорія виконавчого документа з виконання рішень господарських судів, виконавче провадження завершено і було 25.02.2016 року повернуто ВД стягувачеві п.1 ч.1 cт.47 (за письмовою заявою стягувача), але при цьому, в період часу з 01.12.2014 року по 22.04.2015 року не вказано про прийняття державним виконавцем Постанови про арешт коштів від 22.01.2015 року:

- виконавче провадження № 31649876 що відкрито згідно до судового наказу від 31.03. 2010р. № 38/85 виданого Господарським судом м. Києва, категорія виконавчого документа з виконання рішень господарських судів. відкрито виконавче провадження - 12.03.2012р.. виконавче провадження завершено і було 01.03.2013 року повернуто ВД стягувачеві п.7 ч.1 cт. 47 про арешт коштів від 04.08.2010 року.

Окрім того, станом на 31.08.2020 року відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження щодо ТОВ «Майя», як і відсутня інформація у Єдиному реєстрі боржників щодо ТОВ «Майя».

Також позивач вказує, що у ТОВ «Майя» відсутній борг перед АТ «Альфа-Банк» та TOB «БаДМ» за виконавчими провадженнями № 31649876 та № 45669759.

Щодо відсутності заборгованості позивач зазначає наступне:

- згідно до підписаного Акту звірки взаємних розрахунків від 18.02.2016р. між ТОВ «Майя» та ТОВ «БаДМ» - «станом на 18.02.2016 заборгованість відсутня»;

- 24.05.2018 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» переуступило права вимоги за судовими наказами № 38/88 та №38/85 новому кредитору ТОВ «Мідл Інвест».

Таким чином, арешт за ВП № 31649876 і ВП №45669759 так і не знятий Відповідачем, а тому, відмова державного виконавця в знятті арешту з майна ТОВ «Майя» суперечить законодавству і суттєво порушує права Позивача.

З наведених підстав, Товариство з обмеженою відповідальністю "Майя" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БаДМ, Товариства з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест та Акціонерного товариства Альфа-Банк про скасування арешту.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Згідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені ЗУ «Про державну виконавчу службу».

Так, ч.1 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. При цьому, державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до ч.3,4,5 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. .V всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно до ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець Повертає виконавчий документ стягувану у разі, якщо с письмова заява стягувана.

Також суд звертає увагу на положення п.3.17 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04. 2012р. № 512/5 (в редакції на дату повернення виконавчих документів стягувану) де вказано, що: « 3.17. У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувач чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла). державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії. необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Тому, згідно до зазначеної статті й Інструкції №512/5, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) завершуючи виконавчі провадження №45669759 і №31649876 (в рамках яких було накладено арешт на рахунок позивача) та направляючи судові накази стягувачам, арешт накладений на рахунок позивача підлягав зняттю, але, відповідачем у виконавчих провадженнях № 45669759 і №3 1649876 цього зроблено не було.

Відповідно до ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» «Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа В.о. начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шуляченка М.Б. від 02.07.2020р. №39957 було повідомлено позивача, що виконавчі провадження №31649876 та №45669759 у відповідності до п. п. 1,2 Розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017р. за №1829/5 були передані до архіву органу державної виконавчої служби було знищено.

Приймаючи до уваги те, що станом на 31.08.2020р. відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження щодо ТОВ «Майя», як і інформація у «Єдиному реєстрі боржників» щодо ТОВ «Майя», вищевказані виконавчі провадження стосовно ТОВ «Майя» були завершені та те, що у ТОВ «Майя» відсутній борг перед АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «БаДМ» за виконавчими провадженнями №31649876 та №45669759, також між ТОВ «Майя» та ТОВ «БаДМ» було підписано Акт звірки взаємних розрахунків від 18.02.2016р., тому суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Майя" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем - Другим Приморським відділом Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Майя" до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БаДМ, Товариства з обмеженою відповідальністю Мідл Інвест та Акціонерного товариства Альфа-Банк про скасування арешту задовольнити повністю.

2. Скасувати арешти Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладені постановою 2 Приморського ВДВС ОД.МУЮ №В-8/810 від 04.08.2010р. та постановою 2 Приморського ВДВС ОД МУЮ б/н В-8/1221 від 22.01.2015р на відкритому в Акціонерному банку «Південний» рахунку UA0931145.

3. Стягнути з Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майя" (65020, м. Одеса, вул. Льва Толстого, 28; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 /дві тисячі сто дві/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 11 грудня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут