номер провадження справи 5/10/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 Справа № 908/58/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О.., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Запорізької місцевої прокуратури № 1 (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17) в інтересах держави, в особі Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудсервіс компані (69005, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 66; )

про зобов`язання повернути земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0137, площею 0,4091 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя/вул. Українська,

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Лєскіна І.Є., посвідчення № 032477 від 11.03.2015, наказ № 1785к від 11.03.2020, прокурор відділу представництва інтересів держави з питань земельних відносин управління представництва інтересів держави в суді Запорізької обласної прокуратури;

Від позивача: Лісняк Є.О., довіреність № 01/03-20/00030 від 03.01.2020, головний спеціаліст відділу юридичного забезпечення та самоврядного контролю управління з питань земельних відносин;

Від відповідача: не з`явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

09.01.2020 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудсервіс компані про зобов`язання повернути земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0137, площею 0,4091 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя/вул. Українська.

09.01.2020 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/58/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 10.01.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/58/20 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 5/10/20, підготовче засідання призначено на 10.02.2020 р. о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою від 10.02.2020 р. зупинено провадження у справі № 908/58/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвалою суду від 05.08.2020 р. (з урахуванням ухвали від 05.10.2020 р. про виправлення описки) провадження у справі № 908/58/20 поновлено з 05.10.2020 р., підготовче засідання призначено на 05.10.2020 р. об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнати обов`язковою.

Ухвалою від 05.10.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 26.10.2020 р. об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 26.10.2020 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 25.11.2020 р. о 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

В судовому засіданні 25.11.2020 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу на комплексі «Акорд».

Прокурор підтримав заявлені позовні вимоги, зазначивши, що 01.12.2008 р. між Запорізькою міською радою та ТОВ «Укрбудсервіс компані» укладено договір оренди відповідно до якого останньому надано у користування земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0137 площею 0, 4091 га, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя /вул. Українська для розташування багатофункціонального житлового комплексу (строк дії договору до 06.03.2019). У п. 8 Договору визначено, що він укладається на 10 років, строк його дії закінчився 06.03.2019. При цьому фактичне продовження користування майном, після закінчення строку дії даного Договору, не є підставою для поновлення договору (п.34 Договору). У січні 2019 р. відповідач звернувся до виконавчого комітету Запорізької міської ради із заявою щодо поновлення договору оренди землі від 06.03.2009 за №34. Проте, у зв`язку із поданням ТОВ «Укрбудсервіс Компані» не повного пакету документів, вказана заява по суті не розглядалась та рішення про поновлення договору не приймалось. Отже, вказаний договір оренди землі є припиненим та підлягає поверненню територіальній громаді міста в особі Запорізької міської ради. На підставі викладеного, керуючись ст. 131- Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 10, 26, 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 5 Земельного кодексу України, ст.ст. 31, 33, 34, 35 Закону України "Про оренду землі", ст. 785 Цивільного кодексу України, прокурор просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудсервіс Компані» повернути Запорізькій міській раді земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0137, площею 0, 4091 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя /вул. Українська.

Представник Запорізької міської ради підтримав заявлені позовні вимоги пояснивши, що строк дії договору оренди землі від 01.12.2008 р. закінчився - 06.03.2019 р. та договір оренди землі не був поновленим на новий строк, а земельна ділянка не повернута Орендодавцю - Запорізькій міській раді, тому Орендар - ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» не виконав свого обов`язку, передбаченого договором оренди землі, чим порушив його істотні умови та норми права в сфері земельних відносин. Листом №29/01 від 29.01.2019 р. (МВК вхідний №01284/03-32 від 29.01.2019 р.) на адресу Запорізької міської ради від ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» надійшов лист «Про поновлення договору оренди землі» з додатками. Серед додатків проекту додаткової угоди не було та між Запорізькою міською радою та відповідачем здійснювалось листування щодо прийняття відповідних документів. Однак, рішення про поновлення дії договору оренди землі №34 від 06.03.2009 р. Запорізькою міською радою не приймалося, вказане питання на сесійне обговоренні не виносилось та по суті не розглядалося. Отже, договір оренди землі є припиненим та ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» не використав свого права та в законному порядку не поновив договір оренди землі шляхом підписання додаткової угоди. Таким чином, відповідно до 20 Договору обов`язком Орендаря є повернення земельної ділянки у зв`язку з припинення строку дії договору.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Письмового відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудсервіс компані () є 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 66.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.01.2020 р. про відкриття провадження у справі №908/58/20 направлено на адресу відповідача, однак вказана ухвала повернулась на адресу суду 15.01.2020 р. з зазначенням УДППЗ «Укрпошта» причини повернення за цією адресою організація відсутня.

Також, в матеріалах справи містяться копії ухвал суду від 10.02.2020 р. про зупинення провадження у справі №908/58/20, від 05.10.2020 р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, від 26.10.2020 р. про оголошення перерви, які повернулись на адресу суду із зазначенням УДППЗ «Укрпошта» причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначених судових засідань, не скористався своїм правом на подання до матеріалів справи письмового відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Наявні матеріли справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора та представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

1. Щодо здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За статтею 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Підстави для звернення до суду прокурора визначені у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до норм якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень інтересів держави необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади (1), орган місцевого самоврядування (2) чи інший суб`єкт владних повноважень (3), до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (4).

Отже, «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Прокурор посилається на ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 ст.ст. 140, 142 Конституції України Конституції України, ст. 78 Земельного кодексу України, та зазначає, що зазначена земельна ділянка передана в оренду саме з метою розташування на ній житлового комплексу. Однак жодних дій з метою отримання дозвільних документів необхідних для початку будівельних робіт на спірній земельній ділянці з моменту укладання договору оренди відповідач не здійснив. Відповідно до інформації наданої Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 23.10.2019 звернень від ТОВ «Укрбудсервіс компані» щодо отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки не надходило. Окрім того, листом від 07.10.2019 Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області повідомлено про відсутність інформація щодо реєстрації документів декларативного та/або дозвільного характеру на виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Також, представником Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області здійснено виїзд за адресою спірної земельної ділянки під час якого встановлено відсутність будь-яких об`єктів будівництва та виконання будівельних робіт, про що надано відповідну інформацію від 25.10.2019 р.

Незважаючи на те, що земельна ділянка надавалась ТОВ «Укрбудсервіс компані» саме для будівництва житлового комплексу, відповідач протягом тривалого часу не виконав жодних заходів з метою початку його будівництва. Отже, виникають сумніви щодо намірів відповідача реально здійснювати будівництво на спірній земельній ділянці.

Разом з тим, значна частина житлового фонду м. Запоріжжя є зношеною та жителі міста (територіальна громада) безумовно потребують покращення своїх житлових умов, що можливо шляхом будівництва нових житлових будинків.

Вказані обставини свідчать про порушення інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, оскільки бездіяльність та тривале зволікання ТОВ «Укрбудсервіс компані» щодо будівництва житлового комплексу призвело до нераціонального використання земельної ділянки виділеної для житлової забудови.

Також, прокурор посилається на п. 19 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про оцінку земель», ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України пояснивши, що 30.06.2015 р. рішенням Запорізької міської ради №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» (далі - Рішення) затверджено та введено в дію з 01.01.2016 нову нормативну грошову оцінку земель міста Запоріжжя.

Водночас, відповідно до рішення Запорізької міської ради №6 від 30.06.2015 р. «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» яке введено в дію з 01.01.2016 р., розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності не можуть бути менш ніж 3% від нормативної грошової оцінки землі

Згідно з інформації наданої Олександрівським управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області №19302/10/08-01-49-04 від 05.12.2019 р. станом на 04.12.2019 р. ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» сумарно сплачено орендну плату у розмірі 202 357,69 грн.

При цьому, між Запорізькою міською радою та ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» жодних додаткових угод в частині розміру сплати за землю та зміни нормативної-грошової оцінки земельної ділянки не укладалося. Нормативна грошова оцінка раніше вказаної земельної ділянки на сьогодні не проводилась.

Таким чином, за час дії договору оренди землі за №34 від 06.03.2009 р. ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» сплачувало орендну плату без урахування зміни нормативної грошової оцінки землі, що призвело до недоотримання Запорізькою міською радою коштів до місцевого бюджету.

Також, суд зазначає, що ухвалою суду від 10.02.2020 р. зупинено провадження у справі № 908/58/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі 912/2385/18 викладено наступний висновок про застосування норм права:

« 76. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

77. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

78. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

79. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

80. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

81. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

82. Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

83. Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.»

Суд враховуючи те, що Запорізька міська рада самостійно не зверталася з відповідним позовом до відповідача з метою повернення земельної ділянки, прокурор діючи в інтересах держави в особі територіальної громади міста Запоріжжя та в установленому законом порядку звернувся з відповідним позовом до суду, у зв`язку з фактичним не здійсненням міською радою упродовж майже 9 місяців з часу закінчення строку дії договору заходів спрямованих на здійснення захисту інтересів держави.

Так, відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.16, ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Запорізька міська рада, як орган місцевого самоврядування є юридичною особою, яка наділена відповідними повноваженнями, зокрема щодо здійснення повноважень спрямованих на захист інтересів держави у сфері земельних відносин.

Прокурор зазначає, що не здійснення захисту інтересів держави полягає в тому, що Запорізька міська рада за наявності факту порушення цих інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, будучі обізнаною про відсутність підстав подальшого використання ТОВ «Укрбудсервіс компані» земельної ділянки, всупереч цим інтересам за захистом до суду не зверталася.

Щодо підтвердження не здійснення Запорізькою міською радою покладених на неї повноважень прокурор посилається на листування з відповідачем зі змісту якого, слідує, що рішення щодо поновлення договору оренди не прийнято. У той же час жодних заходів спрямованих на повернення земельної ділянки у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди міською радою не вживалось.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основних свобод людини (далі - Перший протокол) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном, а саме: 1) чи є втручання законним, 2) чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес, 3) чи є такий захід пропорційний визначеним цілям.

Окрім того, у даному випадку порушення інтересів держави має очевидний характер, адже земельна ділянка надана для будівництва фактично не використовується землекористувачем, жодних дій для здійснення її забудови відповідачем з 2009 року не здійснено.

Також, за час дії договору оренди ТОВ «Укрбудсервіс компані» сплачувало орендну плату без урахування зміни нормативної грошової оцінки землі, що призвело до недоотримання бюджетом коштів.

Враховуючи викладене, підтверджується також наявність другого критерію, передбаченого ст. 1 Першого протоколу, а саме наявність «суспільного», «публічного» інтересу.

Окрім того, внаслідок не повернення земельної ділянки відповідачем, міська рада фактично позбавлена можливості забезпечення раціонального використання земельної ділянки, чим водночас порушено права держави у сфері земельних відносин. Зокрема, міська рада, як власник землі, позбавлена можливості розпоряджатися спірною земельною ділянкою, шляхом передачі її на праві користування у встановленому законом порядку.

Прокурор зазначає про необхідність дотримання принципу рівності при наданні у користування земельних ділянок, у тому числі, юридичним особам. У даному випадку надання преференцій ТОВ «Укрбудсервіс компані», шляхом залишення у користуванні земельної ділянки право оренди на яку припинено у зв`язку з закінченням строку дії договору є не припустимим та в свою чергу порушує принцип пропорційності, передбачений ст. 1 Першого протоколу.

За таких обставин у позові «суспільним», «публічним» інтересом звернення керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 до суду з вимогою про повернення земельної ділянки є задоволення суспільної потреби у відновленні не лише законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання використання землі, яка належить територіальній громаді, а також забезпечення можливості раціонального використання земель та поповнення бюджету міста.

З урахуванням викладеного, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. по справі № 912/2385/18 суд приходить до висновку, що у цій справі наявні підстави для представництва інтересів держави прокурором у зв`язку із бездіяльністю органу місцевого самоврядування, яка полягає в тому, що договір оренди земельної ділянки припинений в силу положень ст.ст. 31, 33 Закону України "Про оренду землі", однак міська рада не здійснювала заходів щодо повернення спірної земельної ділянки.

2. Щодо розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням двадцять третьої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради №45/68 від 30.07.2008 р. ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» () було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,4091 га, розташовану по вул. Гоголя/вул. Українська в м. Запоріжжя.

На виконання зазначеного рішення 01.12.2008 р. між Запорізькою міською радою (далі Орендодавець) та ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» (далі Орендар) укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.03.2009 р. №34.

Відповідно до п. 8 договору, договір укладається на десять років - строком до 06.03.2019 р.

Згідно з п.1 договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування багатофункціонального житлового комплексу, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Гоголя/вул. Українська.

Згідно з п.14 договору, земельна ділянка передається в оренду для розташування багатофункціонального житлового комплексу.

Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (пункт 15 Договору).

Відповідно до п.п. 3, 4 договору, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: 2 гаража, які підлягають перенесенню та 1 гараж і кіоск, які підлягають знесенню. Інші об`єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з 2 гаражами, які підлягають перенесенню та гаражем і кіоском, які підлягають знесенню.

У Пункті 30 договору встановлено обов`язки Орендаря використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору оренди землі, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; після закінчення строку дії договору оренди землі, договір поновити, або повернути земельну ділянку Орендодавцю за його вимогою в належному стані.

У пунктом 34 договору визначено, що фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії договору, не є підставою для його поновлення.

Сторонами передбачено у Договорі випадки припинення його дії, зокрема, у випадку закінчення строку, на який його було укладено (п. 33 договору). Аналогічне положення міститься в ст.31 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору.

З вимог ст. 629 ЦК України вбачається, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення договору оренди землі, орендар обов`язаний повернути орендареві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі навий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем істотні умови договору, і за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Тобто, саме на Орендаря законодавством покладено обов`язок щодо вжиття активних заходів, направлених на поновлення дії договору оренди землі.

Також приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Додаткова угода до договору оренди землі має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладанні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в судовому порядку.

Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеної угоди про поновлення дії договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладання додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладання додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено в частині 8 стаття 33 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічна правова позиція зазначена і в Постанові Верховного суду України від 10.09.2018 р. по справі №920/739/17.

ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» направило на адресу Запорізької міської ради лист від 29.01.2019 р. за вих. №29/01 (МВК вхідний №01284/03-32 від 29.01.2019 р.) про поновлення договору оренди землі від 06.03.2009 р. №34. Також до вказаного листа додані додатки: рішення ЗМР від 30.07.2008 р. №45/68; договір оренди землі від 06.03.2009 р. за №34; схема місця розташування земельної ділянки; виписка з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; статут ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ».

Листом від 05.02.2019 р. за вих. №248/02-03 Запорізька міська рада надала відповідь ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» щодо розгляду вказаного звернення, в якій зазначено, що для розгулу питання щодо поновлення договору оренди землі додатково необхідно подати до Управління з питань земельних відносин документа на майно, що розташовано на ділянці (техпаспорт БТІ, витяг про реєстрацію права власності на майно) при наявності та довідку ДПІ про фактичну сплату за оренду землі за 2016-2018 роки. Після подання зазначених документів та інформації Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про відповідність виду використання земельної ділянки існуючій містобудівній документації управління повернеться до розгляду зазначеного питання в установленому порядку.

Листом від 06.02.2019 р. за вих. №06/02-1 ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» надано відповідь Запорізькій міській раді з наступними додатками: лист Управління з питань земельних відносин ЗМР №248/02-03 від 05.02.2019 р.; довідка ДФМ №4966/10/08-01-49-06 від 31.01.2019 р.; витяг з Державного земельного кадастрі про земельну ділянку.

Запорізька міська рада надала відповідь ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» листом від 11.03.2019 р. за вих. №595/02-03, в якому зазначено, що подані документи з приводу поновлення договору оренди земельної ділянки по вул. Гоголя/ вул. Українська прийняті до відома та будуть враховані в роботі.

Судом встановлено, що відповідачем не було надано Запорізькій міській раді проекту додаткової угоди про поновлення спірного договору.

Таким чином, рішення про поновлення дії договору оренди землі №34 від 06.03.2009 Запорізькою міською радою не приймалося, вказане питання на сесійне обговоренні не виносилось та по суті не розглядалося.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» належним чином не використало свого права щодо поновлення договору оренди землі шляхом підписання додаткової угоди, отже відповідно до положень ст.ст. 31, 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 33 договору, договір оренди землі є припиненим.

Представник Запорізької міської ради також пояснив, що, листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 25.10.2019 р. за вих. №1008-1.15/2190 надано інформацію про те що, відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, внесені дані про початок виконання підготовчих робіт з будівництва багатофункціонального житлового комплексу, за адресою: вул. вул. Гоголя/вул. Українська в м. Запоріжжі (повідомлення про початок підготовчих робіт від 02.10.2017 р. №ЗП28, замовник - ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ»)

При цьому, під час виїзду на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0137, по вул. Гоголя/вул. Українська в м. Запоріжжі, представником Департаменту наявності будь-яких об`єктів будівництва та виконання будівельних робіт - не виявлено. Вказана земельна ділянка вільна від забудови.

Відповідно до даних з витягу Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.12.2019 №193566696 на вказаній земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти нерухомості, що належать ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ».

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що ТОВ «УКРБУДСЕРВІС КОМПАНІ» не виконало умови договору оренди землі №34 від 06.03.2009 р., порушивши пункти 1 та 14 договору, а саме не збудувавши багатофункціональний житловий комплекс, під який рішенням ЗМР №45/68 від 30.07.2008 р. надавалась вищевказана земельна ділянка та по закінченню строку дії вказаного договору земельну ділянку за актом приймання-передачі Запорізькій міській раді не повернув.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до пункту 20 договору після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку.

Суд враховуючи, що відповідач строк дії договору не поновив шляхом надання до Запорізької міської ради проекту додаткової угоди про його продовження, а отже спірний договір оренди земельної ділянки є припиненим, тому позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудсервіс Компані» повернути Запорізькій міській раді земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0137, площею 0, 4091 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя /вул. Українська, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені прокурором підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

В матеріалах справи містяться пояснення Запорізької обласної прокуратури від 26.10.2020 р. за вих. №15/1-1881/20, в яких зазначено, що наказом Генерального прокурора «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» від 03.09.2020 р. № 410 перейменовано без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичну особу «Прокуратура Запорізької області» у «Запорізьку обласну прокуратуру». Цей наказ набирає чинності з дня початку роботи обласних прокуратур відповідно до рішення Генерального прокурора, прийнятого в порядку, визначеному пунктом 4 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 р. №113-ІХ. Наказом Генерального прокурора «Про день початку роботи обласних прокуратур» від 08.09.2020 р. № 414 днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11.09.2020 р. Отже, з 11.09.2020 р. прокуратуру Запорізької області перейменовано на Запорізьку обласну прокуратуру. Враховуючи викладене, прокурор повідомив про зміну реквізитів для сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн. сплачено прокуратурою Запорізької області, що підтверджується платіжним дорученням №3346 від 21.12.2019 р. Також, у п. 2 прохальній частині позовної заяви прокурор просить стягнути з відповідача на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури №1 кошти, витрачені у 2019 р. на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе прийняти вказані пояснення до розгляду та зазначити реквізити для сплати відповідачем судового збору вказаних у цих поясненнях.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудсервіс Компані» (69005, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 66; ) повернути Запорізькій міській раді (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; ) земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0137, площею 0, 4091 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя /вул. Українська. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудсервіс Компані» (69005, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 66; ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Запорізької місцевої прокуратури № 1 (69035, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, , розрахунковий рахунок UА0000271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повне рішення складено 07.12.2020 р.

Суддя К. В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.