РІШЕННЯ

26 листопада 2020 року м. ТернопільСправа № 921/110/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув справу

за позовом - Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури (бульвар Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль, 46000), в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби (вул. Костюшка,8, м. Львів, 79007)

до відповідача 1 - Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради (вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020)

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" (вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, 69063)

про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару за державні кошти та про стягнення коштів

За участю від:

прокуратури - Безкоровайна О.А.

позивача - Коваленко О.І.

відповідача 1 - не з`явився

відповідача 2 - не з`явився

Суть справи.

Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури 13.02.2017 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом, в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до відповідачів Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" (з врахуванням заяви №2258 вих-20 від 11.03.2020 (вх. №1841 від 11.03.2020) про уточнення позовних вимог) про:

- визнання недійсною додаткової угоди №1 від 20.02.2017 в частині внесення змін до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладеної між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ";

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди № 1 від 20.02.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладеної між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" - стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради сплачених за цією додатковою угодою коштів в сумі 2535 грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №2 від 01.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладеної між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ";

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №2 від 01.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладеної між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" - стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради сплачених за цією додатковою угодою коштів в сумі 5325 грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №3 від 10.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладену між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ";

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №3 від 10.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладену між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" - стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради сплачених за цією додатковою угодою коштів в сумі 89012 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при укладанні відповідачами додаткових угод №1 від 20.02.2017, №2 від 01.03.2017, №3 від 10.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017 було порушено ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення при відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого перевищено гранично допустимі межі такого збільшення та безпідставно зменшено обсяги закупівлі, причиною якого не було урахування фактичного обсягу видатків. Враховуючи, що додаткові угоди №1 від 20.02.2017, №2 від 01.03.2017, №3 від 10.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017 укладено з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", прокурор, посилаючись на приписи статтей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, просив визнати їх недійсними.

Крім того, звертаючись з відповідним позовом, прокурор зазначив, що Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" було надмірно сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (перейменованому на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольфсон") грошові кошти, з урахуванням додаткових угод №1 від 20.02.2017, №2 від 01.03.2017, №3 від 10.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, а тому просив стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" на розрахункові рахунки Комунального закладу Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" безпідставно сплачені бюджетні кошти в сумі 96872 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.02.2020: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/110/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання у даній справі призначено на 12.03.2020; встановлено відповідачам строк до 11.03.2020 для подачі відзивів на позовну заяву.

11.03.2020 прокуратурою подано до матеріалів справи заяву №2258 вих-20 від 11.03.2020 (вх. №1841) про уточнення позовних вимог щодо дат спірних додаткових угод у прохальній частині позову.

Комунальним некомерційним підприємством "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради у відзиві №147 від 10.03.2020 (вх. №1790 від 11.03.2020) стверджено, що чинним законодавством України визначено органи, уповноважені державою здійснювати функції контролю у сфері публічних закупівель, якими є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та Держаудитслужба України, в тому числі щодо звернення до суду з позовами про визнання договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг за бюджетні кошти недійсними. Відповідачем 1 стверджено про необґрунтованість підстав звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах позивача, у зв`язку з існуванням у останнього можливості самостійного звернення до суду з таким позовом. Підприємство вважає, що прокурором не зазначено, в чому саме полягає неможливість позивача на звернення з даним позовом до суду. Прокурором не наводяться аргументи, з яких би випливали, що спірні додаткові угоди є удаваними, попри посилання в позові на норму ст. 235 ЦК України. Внаслідок проведеного 26.01.2017 підприємством тендеру, а в подальшому за результатами аукціону по лоту №3, найбільш економічно вигідною виявилась пропозиція ТОВ «Техойл Рітейл», внаслідок чого 13.02.2017 між відповідачами був укладений договір №33, щодо закупівлі паливно-мастильних матеріалів. В подальшому, додатковими угодами вносились зміни щодо ціни на одиницю товару, а саме: додатковою угодою № 1 від 20.02.2017, якою передбачено зміну ціни товару за 1л бензину А-92 - 18,68 грн та дизпалива - 18,35 грн, згідно листа ДП «Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» № 116/241 від 14.02.2017; додатковою угодою № 2 від 01.03.2017 передбачено зміну ціни товару за 1л бензину А-92 - 20, 55 грн та дизпалива - 20, 19 грн (згідно листа ДП «Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» №116/294 від 27.02.2017); додатковою угодою № 3 від 10.03.2017 передбачено зміну ціни товару за 1л бензину А-92 - 22, 61 грн та дизпалива - 22, 21 грн (згідно листа ДП «Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» № 116/321 від 07.03.2017). Відповідачем 1 зазначено, що станом на 01.01.2018 договір №33 від 13.02.2017, з врахуванням укладених до нього додаткових угод, виконано у повному обсязі. Посилаючись на ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» зазначає про передбачену законом можливість внесення змін до істотних умов договору про публічні закупівлі, зокрема у випадку зміни ціни не більш ніж на 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. В даному випадку, підставою для укладення спірних додаткових угод стало коливання ціни на бензин та дизпаливо, про яке стало відомо після укладення договору. Посилаючись на ст. ст. 1, 18 Закону України «Про публічні закупівлі» зазначає, що органом оскарження процедур закупівлі є Антимонопольний комітет України. Однак, станом на момент подачі відзиву, відсутні звернення до такого органу оскарження в порядку, ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» із скаргою на рішення тендерного комітету КЗТОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" про визнання ТОВ «Техойл Рітейл» переможцем тендеру та докази прийняття органом оскарження, за результатами розгляду таких скарг, рішення про задоволення скарг із встановленими обставинами про порушення процедури закупівлі. Внесені спірними додатковими угодами зміни до договору №33 від 13.02.2017 не призвели до перевищення відповідачем 1, як розпорядником бюджетних коштів, виділеної суми передбаченої на закупівлю товарів, оскільки зміна ціни одиниці товару не призвела до збільшення ціни договору. Враховуючи наведене, вважає договір №33 від 13.02.2017 таким, що укладений з дотриманням Закону України «Про публічні закупівлі» та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 12.03.2020: прийнято до розгляду відзив на позов №147 від 10.03.2020 (вх. №1790 від 11.03.2020) Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради та додані до нього докази; прийнято до розгляду заяву Тернопільської місцевої прокуратури №2258 вих-20 від 11.03.2020 (вх. №1841 від 11.03.2020) про уточнення позовних вимог та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з врахуванням цих уточнень; зупинено провадження у справі №921/110/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) № 912/2385/18.

31.03.2020 від Західного офісу Держаудитслужби надійшла відповідь на відзив б/н від 24.03.2020 (вх. №2339), в яких позивачем підтримано позовні вимоги. При цьому, ним звернено увагу, що матеріали аудиторської перевірки, оформлені аудиторським звітом №04-21/3 від 29.03.2018 містять оформлену працівником Управління довідку від 18.12.2018 з висновком про те, що укладення спірних додаткових угод до договору про закупівлю товару за державні кошти від 13.02.2017 №33, в частині зміни ціни за одиницю товару, відбулось з порушенням ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Ухвалою суду від 14.09.2020: поновлено провадження у справі №921/110/20; повідомлено учасників процесу, що підготовче судове засідання у даній справі відбудеться 08.10.2020; встановлено прокурору до 05.10.2020 строк для подачі відповіді на відзив відповідача 1.

В судовому засіданні 08.10.2020 оголошувалась перерва до 20.10.2020, про що учасників справи повідомлено ухвалою від 08.10.2020. Також, ухвалою суду від 08.10.2020 прийнято до розгляду надану позивачем відповідь на відзив б/н від 24.03.2020 (вх.№2339 від 31.03.2020).

В подальшому, 20.10.2020 до матеріалів справи надійшла відповідь №15-105 вих-20 від 20.10.2020 (вх. №7398) на відзив відповідача 1, в якій окрім доводів, наведених у позові щодо підстав визнання недійсними додаткових угод, прокурором звернено увагу на те, що позивачу було відомо про існування спірних додаткових угод з 18.02.2018 - дати складення аудитором довідки збору інформації в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф в рамках державного фінансового аудиту виконання бюджетної програми «Екстрена та швидка медична допомога населенню» Управлінням охорони здоров`я Тернопільської ОДА за період з 01.01.2015 по 31.10.2018. З метою з`ясування наявності підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в суді задля визнання недійсними додаткових угод №1, №2, №3 до договору №33 від 13.02.2017, Тернопільська місцева прокуратура скерувала на адресу Західного офісу Держаудитслужби лист №6368 вих-19 від 18.11.2019, з вимогою повідомити про причини невжиття заходів до оскарження вказаних додаткових угод. У листі - відповіді №13-19-13-17/5610-2019 від 03.12.2019 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області підтверджено, що в аудиторському звіті № 04-21/3 від 29.03.2019 встановлені факти укладення додаткових угод № 1 від 20.02.2017, № 2 від 01.03.2017 та № 3 від 10.03.2017 до договору № 33 від 13.02.2017 за відсутності підтверджуючої інформації щодо коливання цін на ринку, що був предметом договору. При цьому, орган державного контролю вказав передбачені законодавством випадки звернення органу державного фінансового контролю до суду, які на його думку, є вичерпними, а відтак повідомив, що позов про оскарження додаткових угод ним не подавався. Прокурором правильно визначено позивача, який згідно Закону уповноважений державою на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Додатковим підтвердженням цьому являється численна судова практика у подібних правовідносинах. Прокурором повністю дотримано вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України при зверненні з позовом до суду. Окрім цього, на час надання позивачем своєї відповіді прокурору, закінчувався строк позовної давності щодо визнання недійсними спірних додаткових угод. З огляду на вищенаведене, прокурор просив суд задоволити позов.

Ухвалою суду від 20.10.2020: прийнято до розгляду подану прокурором відповідь №15-105вих20 від 20.10.2020 (вх. №7398 від 20.10.2020) на відзив відповідача №1; продовжено строк підготовчого провадження у справі; відкладено підготовче судове засідання на 02.11.2020; встановлено відповідачам строк до 02.11.2020 для подачі заперечень.

У запереченнях №759 від 26.10.2020 (вх. №7757 від 29.10.2020) відповідачем 1 зазначено про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на недоведеність факту порушення відповідачами вимог ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

02.11.2020 прокурором, разом з клопотанням б/н від 02.11.2020 (вх. №7850) долучено до матеріалів справи виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформовану на Тернопільську обласну прокуратуру (ідентифікаційний код 02910098).

Ухвалою суду від 02.11.2020 закрито підготовче провадження по справі №921/110/20 та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні 19.11.2020, в якому оголошувалась перерва до 26.11.2020.

Прокурором та представником позивача в судовому засіданні 26.11.2020 підтримано позовні вимоги, з підстав наведених у позові.

Відповідачі явку повноважних представників в судове засідання 26.11.2020 не забезпечили.

Під час підготовчого провадження у справі, у встановлений судом в ухвалі від 18.02.2020 (про відкриття провадження у справі) строк відповідач 2 відзиву на позов не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

За інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого за запитом № від 12.02.2020, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" зазначено вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, 69063.

Рекомендовані повідомлення від 18.02.2020, від 12.03.2020, від 15.09.2020, від 09.10.2020, від 21.10.2020, зі штрихкодовими ідентифікаторами відповідно №851, №053, №310, № 863, №076, якими на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" направлялись копії ухвал про відкриття провадження у справі, про зупинення провадження у справі, про поновлення провадження у справі, про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні, про відкладення підготовчого судового засідання, повернулись на адресу суду без вручення адресату, із відміткою підприємства зв`язку: «за цією адресою адресат відсутній»; «не знайдено».

Рекомендоване повідомлення від 03.11.2020, яким на адресу відповідача 2 направлялась копія ухвали від 02.11.2020 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті, станом на 26.11.2020, на адресу суду не повернулось.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.03.2018, винесеній по справі №911/1163/17.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N101VF27D8185089B2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне:

Згідно оголошення від 12.12.2016 про проведення відкритих торгів № UA-2016-12-12-002261-b, Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" () повідомлено про намір здійснити закупівлю товару за кодом ДК 021:2015- 09130000-9 - нафта і дистиляти; ДК 016:2010:19.20.2 - паливо рідинне та газ; оливи мастильні (бензин та дизельне паливо) за шістьма лотами, зокрема: лот 1 - бензин А-92, дизельне паливо; лот 2 - бензин А-95, дизельне паливо; лот 3 - бензин А-92, дизельне паливо; лот 4 - бензин А-92, дизельне паливо; лот 5 - бензин А-92, дизельне паливо; лот 6 - бензин А-92, дизельне паливо, у строк до 31.12.2017, із зазначеними граничними розмірами бюджетного призначення (кошторисами): по лоту №1 - 3715000 грн; по лоту №2 - 125000 грн; по лоту №3 - 1220000 грн; по лоту №4 - 1505000 грн; по лоту №5 - 1175000 грн; по лоту №6 - 1280000 грн.

У торгах приймали участь дві юридичні особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Ойл" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл". Відповідно до протоколу № 10/4 від 27.01.2017 розгляду тендерних пропозицій переможцем торгів визнано ТОВ "Техойл Рітейл".

13.02.2017 між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» (учасником) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3), згідно п. 1.1, п. 1.2, п. 2.2 якого учасник зобов`язався протягом 2017 року поставляти у власність замовника товар - бензин автомобільний А-92 в кількості 40000 л та дизельне паливо в кількості 16000 л, а замовник зобов`язався прийняти товар і оплатити його.

Сума договору становить 946080 грн (п. 3.1 правочину).

Відповідно до п. 3.2 договору сума договору не повинна відрізнятись від ціни пропозиції, в тому числі за одиницю товару. Сума договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін у випадках, передбачених законом. Оплата за поставлений товар буде здійснюватись по ціні, що сформувалася на ринку на момент поставки, але в межах максимальної ціни за одну одиницю товару, що вказана у специфікації.

Згідно п. 4.1 договору розрахунки за товар (партію товару) замовник здійснює протягом 10 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної.

Ціна за одиницю товару вказана в специфікації може бути збільшена не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п. 3.1 договору (п. 4.2 правочину).

У п. 5.1 договору зазначено, що строк поставки товару складає до 31.12.2017.

Відповідно до п. 11.2 договору, його істотні умови не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни, в тому числі і за таким розрахунком;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно до якої дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Зміна істотних умов може здійснюватися за згодою сторін у випадках, що передбачені ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», про що укладається додаткова угода із подальшим оприлюдненням таких змін відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» (п. 11.3 правочину).

У Специфікації (додаток №1) до договору ціна за 1 л бензину А-92 складає 16,98 грн з ПДВ, загальна ціна за 40000 л - 679200 грн з ПДВ, а ціна за 1 л дизельного палива - 16,68 грн з ПДВ, загальна ціна за 16000 л - 266880 грн з ПДВ. За одиницю товару прийнято 1 літр.

На виконання умов договору ТОВ «Техойл Рітейл» поставлено, а Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" 14.02.2017 отримано бензин А-92 в кількості 500 л за ціною 16,98 грн за одиницю на загальну суму 8490 грн, згідно видаткової накладної № ТРН-000365 від 14.02.2017 та додатку №1 до неї - специфікації.

Після укладення договору №33 від 13.02.2017, ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» звернулось до Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» із листом б/, б/д, в якому просило збільшити ціни на паливно - мастильні матеріали. На підтвердження даної пропозиції ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» зроблено посилання на довідку №116/241 від 14.02.2017 ДП «Держзовнішінформ», який за його твердженням, містить розрахунковий рівень цін на нафтопродукти за пропозиціями та на постачання нафтопродуктів на ринку Тернопільської області станом на 10.02.2017.

Зміст довідки №116/241 від 14.02.2017 вказує на те, що Державним підприємством «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» (ДП «Держзовнішінформ»), у відповідь на заяву №645-02/17 від 14.02.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл», повідомлено останнього, що розрахунковий рівень цін на нафтопродукти за пропозиціями на постачання нафтопродуктів в роздрібній торгівлі на ринку Тернопільської області станом на 10.02.2017 становить: дизельне паливо - 20,90-23,99 грн/л; бензин А-92 - 22,40-25,99 грн/л. А в дрібному опті на ринку Тернопільської області дизельне паливо - 19,80-20,30 грн/л, бензин А-92 - 21,90 - 22,30 грн/л.

Згодом, 20.02.2017 між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» було укладено додаткову угоду №1 до договорів про закупівлю товарів за державні кошти від 13.02.2017, в якій обумовлено збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10% від ціни визначеної в договорі, без збільшення загальної суми договору та встановити ціну по лоту 3 на рівні: бензин А-92 по ціні 18,68 грн/л; дизельне паливо - по ціні 18,35 грн/л.

Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та скріплення печатками сторін (п. 2 додаткової угоди №1).

Згідно видаткової накладної № ТРН-000457 від 21.02.2017 та додатку №1 до неї - специфікації, ТОВ «Техойл Рітейл» поставлено, а Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" 21.02.2017 отримано бензин А-92 в кількості 1000 л за ціною 18,68 грн за одиницю, на загальну суму 18680 грн та дизельне паливо в кількості 500 л за ціною 18,35 грн за одиницю, на загальну суму 9175 грн.

В подальшому, ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» звернулось до Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» із листом №73/-03/17 від 01.03.2017, в якому просило збільшити ціни на паливно - мастильні матеріали. На підтвердження даної пропозиції ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» зроблено посилання на довідку №116/294 від 27.02.2017 ДП «Держзовнішінформ», який за його твердженням, містить розрахунковий рівень цін на нафтопродукти за пропозиціями та на постачання нафтопродуктів на ринку Тернопільської області станом на 23.02.2017.

У довідці №116/294 від 27.02.2017 ДП «Держзовнішінформ», у відповідь на заяву №696-02/17 від 23.02.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл», повідомлено, що розрахунковий рівень цін на нафтопродукти за пропозиціями на постачання нафтопродуктів в роздрібній торгівлі на ринку Тернопільської області станом на 23.02.2017 становить: дизельне паливо - 20,86-24,23 грн/л; бензин А-92 - 22,62-26,25 грн/л. А в дрібному опті на ринку Тернопільської області дизельне паливо - 19,90-20,50 грн/л, бензин А-92 - 22,12-22,32 грн/л.

01.03.2017 між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» було укладено додаткову угоду №2 до договору №33 про закупівлю товарів за державні кошти від 13.02.2017, в якій обумовлено збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10% від ціни визначеної в договорі, без збільшення загальної суми договору, та встановити по лоту 3 ціну на рівні: бензин А-92 по ціні 20,55 грн/л; дизельне паливо - по ціні 20,19 грн/л.

Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та скріплення печатками сторін (п. 2 додаткової угоди №2).

На підставі видаткової накладної № ТРН-000536 від 01.03.2017 та додатку №1 до неї - специфікації, ТОВ «Техойл Рітейл» передано, а Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" 01.03.2017 отримано бензин А-92 в кількості 1000 л за ціною 20,55 грн за одиницю на загальну суму 20550 грн та дизельне паливо в кількості 500 л за ціною 20,19 грн за одиницю на загальну суму 10095 грн.

Також, ТОВ «Техойл Рітейл» звернулось до Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» із листом б/н, б/д, в якому просило збільшити ціни на паливно - мастильні матеріали, додаючи до нього довідку №116/321 від 07.03.2017 ДП «Держзовнішінформ», який за його твердженням, містить розрахунковий рівень цін на нафтопродукти за пропозиціями та на постачання нафтопродуктів на ринку Тернопільської області станом на 06.03.2017.

Зміст довідки №116/321 від 07.03.2017 вказує на те, що ДП «Держзовнішінформ» у відповідь на заяву №758-03/17 від 06.03.2017 ТОВ «Техойл Рітейл», повідомлено, що розрахунковий рівень цін на нафтопродукти за пропозиціями на постачання нафтопродуктів в роздрібній торгівлі на ринку Тернопільської області станом на 06.03.2017 становить: дизельне паливо - 20,41-24,30 грн/л; бензин А-92 - 22,69-26,33 грн/л. А в дрібному опті на ринку Тернопільської області дизельне паливо - 19,80-20,16 грн/л, бензин А-92 - 22,08-22,29 грн/л.

Згодом, 10.03.2017 між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» було укладено додаткову угоду №3 до договору №33 про закупівлю товарів за державні кошти від 13.02.2017, в якій обумовлено збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10% від ціни визначеної в договорі, без збільшення загальної суми договору та встановити по лоту 3 ціну на рівні: бензин А-92 по ціні 22,61 грн/л; дизельне паливо - по ціні 22,21 грн/л.

Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та скріплення печатками сторін (п. 2 додаткової угоди №3).

На виконання договору, з урахуванням внесених змін додатковою угодою №3, ТОВ «Техойл Рітейл» поставив Комунальному закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» наступну кількість товару:

- 10.03.2017 отримано бензин А-92 в кількості 2250 л за ціною 22,61 грн за одиницю на загальну суму 50872,50 грн та дизельне паливо в кількості 750 л за ціною 22,21 грн за одиницю на загальну суму 16657,50 грн, згідно видаткової накладної № ТРН-000604 від 10.03.2017 та додатку №1 до неї - специфікації;

- 03.04.2017 отримано бензин А-92 в кількості 1000 л за ціною 22,61 грн за одиницю на загальну суму 22610 грн та дизельне паливо в кількості 750 л за ціною 22,21 грн за одиницю на загальну суму 16657,50 грн, згідно видаткової накладної № ТРТ-011814 від 03.04.2017 та додатку №1 до неї - специфікації;

- 05.04.2017 отримано бензин А-92 в кількості 3000 л за ціною 22,61 грн за одиницю на загальну суму 67830 грн та дизельне паливо в кількості 1250 л за ціною 22,21 грн за одиницю на загальну суму 27762,50 грн, згідно видаткової накладної № ТРН-000763 від 05.04.2017 та додатку №1 до неї - специфікації;

- 25.04.2017 отримано бензин А-92 в кількості 4600 л за ціною 22,61 грн за одиницю на загальну суму 104006 грн та дизельне паливо в кількості 2300 л за ціною 22,21 грн за одиницю на загальну суму 51083 грн, згідно видаткової накладної № ТРТ-012104 від 25.04.2017 та додатку №1 до неї - специфікації.

Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" оплачено поставлений товар повністю у відповідності до наведених вище цін, що підтверджується наявними у справі первинними документами, а саме платіжними дорученнями: №83 від 17.02.2017 на суму 5004 грн; №84 від 17.02.2017 на суму 8490 грн; №94 від 23.02.2017 на суму 27855 грн; №123 від 03.03.2017 на суму 30645 грн; №80 від 17.03.2017 на суму 67530 грн; №217 від 06.04.2017 на суму 39267,50 грн; №226 від 07.04.2017 на суму 95592,50 грн; №276 від 27.04.2017 на суму 155089 грн.

Факти приймання - передачі товару у зазначених кількості, цінах, його оплати не заперечуються обома відповідачами.

Додатковою угодою №4 від 27.04.2017 сторонами внесено зміни до договору №33 про закупівлю товарів за державні кошти від 13.02.2017, якими збільшено ціну за одиницю товару не більше як на 10% від ціни визначеної в договорі, без збільшення загальної суми договору та встановлено по лоту 3 ціну на рівні: бензин А-92 -23,70 грн/л; дизельне паливо - 22,21 грн/л.

Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та скріплення печатками сторін (п. 2 додаткової угоди №4).

17 липня 2017 року додатковою угодою №5 сторонами внесено зміни до договору №33 про закупівлю товарів за державні кошти від 13.02.2017 у зв`язку зі зміною назви замовника з Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками (п. 3 додаткової угоди №5).

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованого за запитом № від 12.02.2020 вбачається, що Комунальне некомерційне підприємство "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради, ідентифікаційний код 14054198, місцезнаходження вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020 являється правонаступником Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, ідентифікаційний код 14054198, місцезнаходження вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020.

Додатковою угодою №6 від 26.12.2017 сторони внесли зміни до основного договору №33 від 13.02.2017, якою обумовили зменшити суму договору до 945956 грн.

Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками (п. 3 додаткової угоди №6).

Наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформований за запитом № від 11.02.2020, вказує на перебування у реєстрі станом на 28.05.2019 інформації про реєстрацію як юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл», ідентифікаційний код 39582451, місцезнаходження вул. Кн. Я.Мудрого, 29, офіс 17, Центральний район, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000.

Однак, зміст витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованого за запитом № станом на 12.02.2020 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон", ідентифікаційний код 39582451, місцезнаходження вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, 69063, вказують, що державна реєстрація змін повного, скороченого найменування та місцезнаходження юридичної особи відбулась 29.05.2019.

Таким чином, на підставі договору №33 від 13.02.2017 по лоту №3, виникли правовідносини між Комунальним некомерційним підприємством "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольфсон", укладеного раніше Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл».

Судом встановлено, що з урахуванням змін, внесених додатковими угодами №1 від 20.02.2017, №2 від 01.03.2017, №3 від 10.03.2017 до договору №33 від 13.02.2017, кількість поставленого учасником товару становила: бензин А-92 - 36093 л на загальну суму 679200 грн, дизельне паливо - 14171 л на загальну суму 266880 грн.

Внаслідок укладення додаткових угод фактично тричі підвищено ціну за одиницю товару на бензин А-92 на 5,63 грн (відповідно до додаткової угоди №1 на 1,70 грн, до додаткової угоди №2 - на 1,87 грн, додаткової угоди №3 - на 2,06 грн), а на дизельне паливо на 5,53 грн (відповідно до додаткової угоди №1 на 1,67 грн, до додаткової угоди №2 - на 1,84 грн, додаткової угоди №3 - на 2,02 грн). При цьому, зменшено обсяги закупівель по лоту №3 за договором №33 від 13.02.2017, а саме бензину А-92 на 3907 л, а дизельного палива на 1829 л.

Таким чином, Комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період з 20.02.2017 по 01.03.2017 (з урахуванням змін внесених до договору про закупівлю товарів за державні кошти №33 від 13.02.2017 додатковою угодою №1) проведено оплату за поставлені бензин А-92 в кількості 1000 літрів в сумі 18680 грн по ціні 18,68 грн за літр, дизельного палива в кількості 500 літрів в сумі 9175 грн.по ціні 18,35 грн. При виконанні умов зазначеного договору при закупівлі бензину А-92 по ціні 16,98 грн за літр та дизельного палива по ціні 16,68 грн за літр сплаті підлягало 16980 грн за бензин А-92 та 8340 грн. за дизельне паливо, що свідчить про переплату 1700 грн за бензин А-92 та 835 грн за дизельне паливо. За період з 01.03.2017 по 10.03.2017 замовником (з урахуванням змін внесених до договору про закупівлю товарів за державні кошти №33 від 13.02.2017 додатковою угодою №2) проведено оплату за поставлені бензин А-92 в кількості 1000 літрів в сумі 20550 грн по ціні 20,55 грн за літр, дизельного палива в кількості 500 літрів в сумі 10095 грн по ціні 20,19 грн. При виконанні умов зазначеного договору при закупівлі бензину А-92 по ціні 16,98 грн за літр та дизельного палива по ціні 16,68 грн за літр сплаті підлягало 16980 грн за бензин А-92 та 8340 грн за дизельне паливо, що свідчить про переплату 3570 грн за бензин А-92 та 1755 грн за дизельне паливо. За період з 10.03.2017 по 27.04.2017 замовником (з урахуванням змін внесених до договору про закупівлю товарів за державні кошти №33 від 13.02.2017 додатковою угодою №3) проведено оплату за поставлені бензин А-92 в кількості 10850 літрів в сумі 245318,50 грн по ціні 22,61 грн за літр, дизельного палива в кількості 5050 літрів в сумі 112160,50 грн по ціні 22,21 грн. При виконанні умов зазначеного договору при закупівлі бензину А-92 по ціні 16,98 грн за літр та дизельного палива по ціні 16,68 грн за літр сплаті підлягало 184233 грн за бензин А-92 та 84234 грн за дизельне паливо, що свідчить про переплату 61085,50 грн за бензин А-92 та 27926,50 грн за дизельне паливо.

Таким чином, відповідачем 1 внаслідок укладення додаткових угодах №1, №2 та №3 до договору про закупівлю товарів за державні кошти №33 від 13.02.2017 надмірно сплачено грошові кошти за паливно-мастильні матеріали в сумі 96872 грн, зокрема за додатковою угодою №1 - 2535 грн (бензин А-92 - 1700 грн, дизельне паливо - 835 грн), за додатковою угодою №2 - 5325 грн (бензин А-92 - 3570 грн, дизельне паливо - 1755 грн), додатковою угодою №3 - 89012 грн (бензин А-92 - 61085,50 грн, дизельне паливо - 27926,50 грн).

Органом досудового розслідування - Тернопільським відділом поліції головного управління Національної поліції в тернопільській області 21.06.2018 зареєстровано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України. Інформація наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.06.2018 з кримінального провадження №0001772 вказує на те, що 21.06.2018 на адресу СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали УЗЕ в Тернопільській області ДЗЕ НП України, за фактом шахрайських дій з боку службових осіб «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» під час відкритих торгів у системі електронних публічних та державних закупівель.

З матеріалів вказаного досудового розслідування прокуратурою здобуто ряд документів, адресованих органу досудового розслідування Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та слідчому зокрема. Серед них:

- письмова відповідь №11.4-05/189-18 від 05.11.2018 Державної служби статистики України (у відповідь на запит від 01.10.2018 №12533/9/2-2018) про середні споживчі ціни на паливо по Україні і Тернопільській області у 2017-2018 роках.

З цієї інформації вбачається, що середні ціни на бензин А-92 по Україні становили в розрізі місяців 2017 року: лютий - 23,73 грн/л; березень - 23,75 грн/л; квітень - 24,05 грн/л, а також на дизельне паливо: лютий - 22,12 грн/л; березень - 22,11 грн/л; квітень - 22,35 грн/л.

Аналізом середніх цін на бензин А-92 по Тернопільській області, згідно даних Державної служби статистики України встановлено такі середні ціни на зазначений товар в розрізі місяців 2017 року: лютий - 24,03 грн/л; березень - 23,98 грн/л; квітень - 24,17 грн/л, а також на дизельне паливо: лютий - 22,26 грн/л; березень - 22,20 грн/л; квітень - 22,36 грн/л. Тобто, у Тернопільській області, відбувалася динаміка зменшення ціни на паливно-мастильні матеріали.

Згідно ст. 11 Закону України "Про державну статистику", п. 1, п. 4 Положення про Державну службу статистики України, (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014 № 481) Державна служба статистики України (Держстат) є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері статистики, зокрема забезпечує відповідність статистичної інформації критеріям якості, готує звіти для користувачів щодо якості статистичних даних (підпункт 7); організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень (переписів, одноразових обліків, опитувань, вибіркових обстежень, у тому числі населення (домогосподарств) (підпункт 8); надає державним органам та органам місцевого самоврядування статистичну інформацію в обсягах, за формами і в строки, визначені планом державних статистичних спостережень або окремими рішеннями Кабінету Міністрів України (підпункт 18).

Отже, органи статистики є уповноваженим органом про надання інформації щодо коливання цін товару на ринку.

- лист №280/01-19 від 10.10.2018 та №9/01-12 від 18.01.2019 Тернопільської торгово-промислової палати, згідно якого рівень цін на ринку нафтопродуктів по АЗС Тернопільської області станом на 13.02.2017 становив на бензин А-92 - 22,40 - 25,99 грн/л, а на дизельне паливо - 20,90 грн/л - 23,99 грн/л. А на протязі періоду з 01.03.2017 по 10.03.2017 рівень цін на ринку нафтопродуктів по АЗС Тернопільської області становив на бензин А-92 - 22,40-25,99 грн/л, а на дизельне паливо - 20,90 - 23,99 грн/л.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зав`язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Відтак, Тернопільська Торгово-промислова палата є уповноваженим органом про надання інформації щодо коливання цін товару на ринку;

- лист №229 від 30.01.2019 та №2126 від 17.10.2018 Державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза", згідно якого у Тернопільській області, станом на 13.02.2017 ціна на бензин А-92 складала 22,40 - 25,99 грн/л, а на дизельне паливо - 20,90-23,99 грн/л. На бензин А-92 станом на 20.02.2017 - 22,40 - 25,99 грн/л, станом на 01.03.2017 - 22,40- 25,99 грн/л, станом на 10.03.2017 - 22,40-25,99 грн/л.

Ці дані також вказують на відсутність росту цін на ринку нафтопродуктів з лютого по березень 2017 року.

Наявна в матеріалах справи довідка від 18.12.2018 збору інформації в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф в рамках державного фінансового аудиту виконання бюджетної програми «Екстрена та швидка медична допомога населенню» Управлінням охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2015 по 31.10.2018, виконана державним аудитором відділу контролю у сфері закупівель Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області Г.Л.Войхехівською підтверджує наведені вище обставини щодо недотримання відповідачами норми п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", через відсутність належного документального підтвердження росту цін на ринку нафтопродуктів та відсутність фактичного росту цін на ринку нафтопродуктів у лютому - березні 2017 року.

З`ясувавши фактичні обставини, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Зазначаючи про те, що позивачем не здійснювались заходи щодо звернення до суду з позовом про визнання спірних додаткових угод недійсними та стягнення безпідставно отриманих по них коштів, прокурором пред`явлено позов в інтересах держави, в особі Західного офісу Держаудитслужби.

Статтею 4 ГПК України гарантовано право юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. А також зазначено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту. Водночас інтереси держави можуть як збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття "інтереси держави" є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №924/1237/17 від 20.09.2018, у справі №918/313/17 від 27.02.2018.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті цього ж Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Згідно ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.

Окрім цього, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" контроль у сфері закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України, здійснює Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю серед іншого є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна у бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів тощо.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, Державна аудиторська служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п.п.3,9 п.4 вказаного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, Державна аудиторська служба України, як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявлені випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.

Водночас, положення вищевказаних нормативно-правових актів не визначають конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 року "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п.1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016 затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби, згідно якого Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано- Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях. Повноваження Західного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Таким чином, Західний офіс Державної аудиторської служби України є органом, уповноваженим державою на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах на території Тернопільської області.

Водночас, позивачем - Західним офісом Держаудитслужби не здійснювався захист інтересів держави у даному випадку.

Тернопільська місцева прокуратура у листах №6368 вих-19 від 18.11.2019 та №6358 вих-19 від 18.11.2019 зверталась до Західного офісу Держаудитслужби та до Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області, з повідомленням про вивчення нею стану дотримання законодавства при проведенні тендерних закупівель у діяльності Комунального закладу Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження №0001772 проводився фінансовий аудит виконання програми «Екстрена та швидка медична допомога населенню» Управлінням охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2015 по 31.10.2018, за результатами проведення якого виявлені факти порушення ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні, у т.ч. спірних у справі №921/110/20 додаткових угод. З посиланням на дані обставини, а також норми Закону України "Про публічні закупівлі", Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та Положення про Державну аудиторську службу України, прокурор просив в строк до 04.12.2019 повідомити про вжиття Західним офісом Держаудитслужби та Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області заходів щодо самостійного усунення вказаних порушень, у т. ч. оскарження в судовому порядку додаткових угод до договору №33 від 13.02.2017. У випадку відсутності з їх сторони таких дій, прокурор просив повідомити про причини їх невжиття.

У відповідь на це звернення, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, у листі №13-19-13-17/5610-2019 від 03.12.2020 повідомлено, що в рамках державного фінансового аудиту виконання програми «Екстрена та швидка медична допомога населенню» за 2015-2017 роки та 10 місяців 2018 року, управлінням було розглянуто звернення Слідчого управління ГУНП в Тернопільській області від 28.11.2018 №15491/9/03/2-2018 щодо перевірки в процесі аудиторського дослідження питання правомірності укладення додаткових угод, зокрема до договору №33 від 13.02.2017 на закупівлю Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф бензину та дизельного палива, у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001772. Матеріали перевірки закупівель, з встановленими у них недотриманнями ч. 4 ст. 36 Закону України «Про державну закупівлі» при здійсненні закупівель, направлено Головному управлінню Національної поліції в Тернопільській області. До повноважень управління не відноситься пред`явлення цивільних позовів в інтересах держави у кримінальному провадженні, згідно КПК України. Також позивачем було повідомлено, що позови щодо оскарження в судовому порядку спірних додаткових угод не подавались.

Не дивлячись на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, а також, враховуючи обізнаність про порушення законодавства та безпідставне витрачання бюджетних коштів позивачем у даній справі не вживались заходи для усунення порушень законодавства та інтересів держави при внесенні змін до договору та заходи для повернення надміру сплачених бюджетних коштів.

В матеріалах справи міститься письмове повідомлення №1370 вих- 20 від 12.02.2020, адресоване Західному офісу Держаудитслужби, від Тернопільської місцевої прокуратури, про те, що останньою (в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") з метою захисту інтересів держави в особі Західного офісу Держаудитслужби будуть вживатися заходи представницького характеру шляхом подачі позовної заяви до Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Тернопільської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольфсон" про визнання недійсними додаткових угод до договору №33 від 13.02.2017 та стягнення надмірно сплачених за цими угодами коштів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі №913/166/19 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Позивач, надаючи відповідь прокурору на його звернення, своєї позиції щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловив, про намір самостійно звернутися з позовом не заявив. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Західним офісом Держаудитслужби, який не вжив заходів до оспорювання додаткових угод у судовому порядку, про що він повідомив прокуратуру відповідними листом (тобто навів підставу для представництва інтересів держави); зазначив, що порушення процедури державних закупівель та укладення відповідних додаткових угод унеможливило раціональне та ефективне використання бюджетних коштів, чим обґрунтував порушення інтересів держави (тобто навів підстави для звернення з позовом).

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Як зазначено у ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь - якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Згідно ст. ст. 179, 180 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько - договірними зобов`язаннями.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Правовідносини в сфері публічних закупівель регулюються Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" замовниками є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

До замовників також належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання; наявність спеціальних або ексклюзивних прав.

Пунктами 1.1, 1.3, 1.11 Статуту комунального закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» передбачено, що Комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (надалі Центр) є закладом охорони здоров`я, заснованим на майні спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області. Власником і засновником Центру є Тернопільська обласна рада. Центр може від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, бути позивачем у суді, а також нести відповідальність за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до п. 2.1 Статуту основними завданнями центру є забезпечення на території Тернопільської області організації та надання доступної, безоплатної, своєчасної та якісної екстреної медичної допомоги пацієнтам і постраждалим, які перебувають у невідкладних станах, у цілодобовому режимі у повсякденних умовах, особливий період та під час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, а також надання консультативної виїзної медичної допомоги на догоспітальному етапі та забезпечення організації і надання екстреної консультативної виїзної спеціалізованої медичної допомоги на догоспітальному етапі.

Згідно з п.4.2 Статуту підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області на праві оперативного управління.

Як передбачено п. 5.1 Статуту Центр є неприбутковою організацією, його джерелами фінансування є: кошти обласного бюджету, кошти отримані за надання платних послуг відповідно до законодавства, інші джерела не заборонені законодавством.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного, комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» проводило відкриті торги за UA-2016-12-12-002261 -Ь про закупівлю товару за державні кошти відповідно до встановлених вимог Закону України «Про публічні закупівлі».

Водночас, рішенням сесії Тернопільської обласної ради №582 від 10 травня 2017 року затверджено статут Центру екстреної медицини та катастроф у новій редакції.

Згідно п. 1.1. зазначеного Статуту Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф (найменування приведено у відповідність до вимог ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») є закладом охорони здоров`я і правонаступником комунального закладу Тернопільської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Пунктом 1.3 передбачено, що власником і засновником Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є Тернопільська обласна рада, яка здійснює управління Центром.

04 червня 2019 року сесією Тернопільської обласної ради прийнято рішення №1380 «Про перетворення Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф в Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Тернопільської обласної ради.

Згідно п. 2 зазначеного рішення сесії Тернопільської обласної ради Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Тернопільської обласної ради є правонаступником прав, обов`язків та зобов`язань Центру екстреної медичної допомоги і медицини катастроф.

Враховуючи вищевказане відповідачем 1 за вказаним позовом є Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Тернопільської обласної ради.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Стаття 3 Закону України "Про публічні закупівлі" до принципів закупівлі відносить: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (ч. ч. 1, 2, 3) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 189 ГК України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору.

У момент підписання сторонами договору №33 від 13.02.2017 по лоту №3 на закупівлю товарів за державні кошти, сторонами було досягнуто згоди щодо предмета закупівель (назва, кількість, ціна).

Згідно ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Укладаючи договір на закупівлю товару №33 від 13.02.2017 по лоту №3 відповідач 2 повинен був пропонувати ціну, що відповідала ринковій на визначений вид товару.

В обґрунтування необхідності підвищення ціни на товар при укладанні додаткової угоди №1 від 20.02.2017, учасник посилався на довідку ДП «Держзовнішінформ» №116/241 від 14.02.2017, при укладанні додаткової угоди №2 від 01.03.2017 - на довідку ДП «Держзовнішінформ» №116/294 від 27.02.2017, при укладанні додаткової угоди №3 від 10.03.2017 - на довідку ДП «Держзовнішінформ» №116/321 від 07.03.2017, у яких, на думку учасника, містяться відомості про коливання ціни на товар на ринку.

Як вбачається із змісту оспорюваних правочинів, саме названі довідки, а не інша інформація, стали підставою для їх вчинення відповідачами у справі.

Судом встановлено, що у вказаних довідках відсутні відомості щодо коливання ціни на товар на ринку. У вказаних довідках зазначається лише інформація про ціну на нафтопродукти на станом на конкретні дати, а саме 10.02.2017, 23.02.2017 та 06.03.2017.

Проаналізувавши та оцінивши дані докази, суд дійшов висновку, що цінові довідки ДП "Держзовнішінформ" лише відображають ціну на нафтопродукти на ринку Тернопільської області станом на визначені дати, а не підтверджують динаміку росту цін на пальне на ринку з моменту укладення договору (від 13.02.2017) до моменту укладення відповідних додаткових угод.

За приписами частини 4 статті 36 вказаного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону).

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" роз`яснено, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому, норма пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Разом з тим, виходячи зі змісту частини першої статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов. Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Ураховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 у справі № 912/898/18 та у постанові від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, зазначивши, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Тобто, для збільшення ціни закупівлі товару у договорі закупівлі товару сторонами договору повинно бути доведено та документально підтверджено факт коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення за період з дати укладення відповідно основного договору до дати укладення додаткової угоди №1, від дати укладення додаткової угоди №1 до дати укладення додаткової угоди №2, від дати укладення додаткової угоди №2 до дати укладення додаткової угоди №3.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору та проведення тендерної процедури.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі" (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 зі справи № 915/1868/18).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Подання відповідачем 2 при проведенні торгів найменшої цінової пропозиції, яка суттєво менша від очікуваної вартості та пропозиції іншого учасника та одразу ж після укладення договору спонукання погодити більшу ціну за товар шляхом укладення додаткової угоди упродовж того ж розрахункового періоду порушує основні принципи, що передбачені ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

На необхідність дотримання вимог п.2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо належного підтвердження підставності укладення додаткових угод звернув увагу Верховний Суд у постанові №921/898/18 від 21 березня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається відсутність у спірному періоді росту рівня цін та відсутність коливання цін на ринку нафтопродуктів у Тернопільській області. Дану обставину підтверджують:

- інформації Тернопільської торгово-промислової палати №280/01-19 від 10.10.2018 №9/01-12 від 18.01.2019 про рівень цін на ринку нафтопродуктів по АЗС Тернопільської області;

- листи Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» Мінекономрозвитку України №2126 від 17.10.2018 та №229 від 30.01.2019;

- довідка від 18.12.2018 збору інформації в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф в рамках державного фінансового аудиту виконання бюджетної програми «Екстрена та швидка медична допомога населенню» Управлінням охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2015 по 31.10.2018, виконана державним аудитором відділу контролю у сфері закупівель Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області Г.Л.Войхехівською.

- інформація №11.4-05/189-18 від 05.11.2018 Державної служби статистики України про середні споживчі ціни на паливо по Україні і Тернопільській області у 2017-2018 роках.

Тому, відповідачами всупереч інтересів держави, без будь-яких належних на те підстав, в порушення ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та положень п.11.2 договору про закупівлю, укладено додаткові угоди №1, №2 та №3, якими підвищено ціни на предмет договору за відсутності для цього підстав, а також зменшено обсяги пального, яке планується закупити.

Отже, сторони порушили Закон України "Про публічні закупівлі".

З урахуванням наведеного, суд погоджується з твердженням прокурора що додаткові угоди від 20.02.2017, 01.03.2017, 10.03.2017 до договору про закупівлю товару №33 від 13.02.2017 лот №3 між відповідачами укладені за результатами закупівлі з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" і п.11.2 договору, а відтак підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Способом захисту порушеного права згідно зі ст. 16 ЦК України є відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто до укладення додаткових договорів, шляхом застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді реституції.

Окрім того, ч.2 ст.208 ГК України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому, згідно із п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Згідно наведеного у позовній заяві розрахунку прокурора, за вказаними недійсними додатковими угодами відповідач 2 без достатньої правової підстави одержав від відповідача 1 грошові кошти на загальну суму 96872 грн, з яких 2535 грн по додатковій угоді №1 від 20.02.2017, 5325 грн по додатковій угоді №2 від 01.03.2017 та 89012 грн по додатковій угоді № 3 від 10.03.2017.

За таких обставин, вимога прокурора про стягнення з відповідача 2 на користь відповідача 1 безпідставно отриманих коштів на загальну суму 96872 грн, підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вищенаведені обставини свідчать про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в цілому.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів порівну.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 53, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 20.02.2017 в частині внесення змін до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладену між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ".

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЬФСОН" (вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, ідентифікаційни код 39582451) на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф" Тернопільської обласної ради (вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020, ідентифікаційний код 14054198, р/р UA 3044222 ДКСУ м. Київ, МФО 838012) безпідставно отримані кошти в сумі 2535 (дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять) грн.

Видати наказ.

3. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 01.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладену між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЬФСОН" (вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, ідентифікаційни код 39582451) на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф" Тернопільської обласної ради (вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020, ідентифікаційний код 14054198, р/р UA 3044222 ДКСУ м. Київ, МФО 838012) безпідставно отримані кошти в сумі 5325 (п`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн.

Видати наказ.

5. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 10.03.2017 до договору про закупівлю товарів за державні кошти (лот 3) №33 від 13.02.2017, укладену між Комунальним закладом Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ".

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЬФСОН" (вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, ідентифікаційни код 39582451) на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф" Тернопільської обласної ради (вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020, ідентифікаційний код 14054198, р/р UA 3044222 ДКСУ м. Київ, МФО 838012) безпідставно отримані кошти в сумі 89 012 (вісімдесят девять тисяч дванадцять) грн.

Видати наказ.

7.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЬФСОН" (вул. Олександрівська, 3, Олександрівський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, ідентифікаційни код 39582451) 6306 (шість тисяч триста шість) грн витрат по сплаті судового збору на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, р/р UA0004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098.

Видати наказ.

8.Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф" Тернопільської обласної ради (вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020, ідентифікаційний код 14054198) 6306 (шість тисяч триста шість) грн. витрат по сплаті судового збору на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, р/р UA0004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Шумський