ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5682/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН", смт. Слобожанське Дніпропетровська область в особі арбітражного керуючого Толстих А.В.

до боржника Фізичної особи-підприємця Хітька Геннадія Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору №2808/ОН-15 на проведення робіт від 28.08.2015; стягнення грошових коштів у розмірі 4 376 440,00грн.

у справі №904/5682/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІТ АГРО" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.25/1, ідентифікаційний номер юридичної особи 38463127)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. 8 березня, буд.23А, оф.307, ідентифікаційний номер юридичної особи 36933807)

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

При секретарі судового засідання Рудь В.Г.

Представники:

від ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" - Толстих А.В., посв. №735 від 24.04.2020;

Якубук М.В., посв. №1375 від 08.06.2018;

від ФОП Хітько Г.В. - Вагабов В.В., посв.авдоката №691 від 11.04.2011.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/5682/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІТ АГРО" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" про визнання банкрутом.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 по справі №904/5682/19 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. 8 березня, буд.23А, оф.307, ідентифікаційний номер юридичної особи 36933807); припинено повноваження арбітражного керуючого Толстих А.В.; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. 8 березня, буд.23А, оф.307, ідентифікаційний номер юридичної особи 36933807) банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 05.03.2021; призначено ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. 8 березня, буд.23А, оф.307, ідентифікаційний номер юридичної особи 36933807) арбітражного керуючого Толстих Андрія Володимировича, свідоцтво №735 від 24.04.2013 (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.1-Н, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

01.09.2020 ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" в особі арбітражного керуючого Толстих А.В. звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою до Фізичної особи-підприємця Хітько Геннадія Володимировича, за змістом якої заявник просить суд:

- визнати недійсним договір №2808/ОН-15 на проведення робіт від 28.08.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" та Фізичною особою-підприємцем Хітько Геннадієм Володимировичем;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Хітько Геннадія Володимировича грошові коштів у розмірі 4 376 440,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ліквідатор ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" вказує, що за умовами укладеного між ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" та ФОП Хітько Г.В. договору №2808/ОН-15 на проведення робіт від 28.08.2015, який діяв протягом 3-х років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство ТОВ "АГРО ЛЕГІОН", боржником сплачено на користь ФОП Хітько Г.В. грошові кошти у розмірі 4 376 440, 00 грн., що унеможливило здійснення розрахунків з кредиторами на вказану суму. При цьому, заявник вказує, що за змістом спірного правочину сторонами не погоджено істотних умов договору предмету договору, ціни договору, строків виконання робіт за договором. Крім того, заявник вказує про відсутність у ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" потреби у наданні робіт з передпосівної обробки насіння озоно-повітряною сумішшю, оскільки основним видом діяльності підприємства боржника є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Разом з тим, за змістом тверджень заявника, передпосівна обробка проводиться за 1-2 тижні до посіву зерна, посів зерна відбувається весною та восени, в той час як з актів здачі-приймання робіт вбачається, що передпосівна обробка насіння проводилась щомісячно, починаючи з 2015 по 2018 роки. Також, в обґрунтування заявлених вимог, ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" зазначає, що виконання обумовлених спірним правочином робіт передбачає залучення додаткового персоналу. Разом з тим, заявник вказує, що акти здачі-приймання робіт не містять інформації про місце проведення передпосівної обробки насіння, при цьому заявник ставить під сумнів факт складання актів у с.Новоолександрівка, оскільки у власності та/або оренді ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" не перебували склади у с.Новоолександрівка. До того ж, заявник вказує, що за змістом договору №01-04/2018 відповідального зберігання від 01.09.2018 та договору №94-15 про надання комплексних логістичних послуг від 23.12.2015, укладеного боржником з метою зберігання насіння, місцезнаходженням зерна значиться місто Київ, що суперечить відомостям щодо місцезнаходження обробки зерна, зазначеним сторонами в актах здачі-приймання робіт, при цьому, заявник вказує, що з актів здачі-приймання робіт не вбачається можливим встановлення періоду виконання робіт, ваги обробленого зерна, способу визначення вартості виконаних робіт. До того ж, заявник вказує, що з банківських виписок по рахунку ФОП Хітько Г.В. вбачається, що ФОП Хітько Г.В. не має інших контрагентів, рахунки від боржника надходили на суми податків для фізичної особи-підприємця, що знімались готівкою у банкоматі, розташованому за місцезнаходженням боржника.

Разом з тим, за змістом поданої заяви ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" в особі арбітражного керуючого Толстих А.В. поставлено запитання до ФОП Хітько Г.В. в порядку ст.90 ГПК України.

Ухвалою від 07.09.2020 господарським судом прийнято до розгляду заяву ТОВ "АГРО ЛЕГІОН", призначено судове засідання для розгляду заяви на 22.09.2020.

09.09.2020 від ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" надійшло клопотання про витребування інформації у Державної прикордонної служби України щодо кількості разів перетинання кордону України фізичною особою-підприємцем Хітько Г.В. за період з 04.09.2015 по 03.08.2018.

Ухвалою суду від 22.09.2020 відкладено розгляд заяви на 30.09.2020.

30.09.2020 від ФОП Хітько Г.В. надійшов відзив на заяву, за змістом якого ФОП Хітько Г.В. заперечує проти вимог заявника, вказує, що за умовами спірного договору погоджено всі його істотні умови. До того ж, ФОП Хітько Г.В. вказує про безпідставність заявлених ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" вимог, з огляду на відсутність обставин, за наявності яких правочин підлягає визнанню недійсним в порядку ч.2 ст.42 КУзПБ. Крім того, ФОП Хітько Г.В. зазначає, що спірний договір укладено у 2015 році, в той час як відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" відбулось у 2019 році, що суперечить приписам ч.2 ст.42 КУзПБ в частині визнання недійсним правочинів, вчинених боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 30.09.2020 розгляд заяви відкладено на 20.10.2020, за клопотанням ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію та підтверджуючі документи про кількість перетинань кордону ФОП Хітько Г.В. за період з 04.09.2015 по 03.08.2018.

20.10.2020 від ФОП Хітько Г.В. надійшов відзив на заяву, за змістом якого ФОП Хітько Г.В. заперечує проти вимог заявника з підстав, викладених у відзиві від 30.09.2020. Також, за змістом відзиву відповідачем надано відповіді на питання заявника наступного змісту:

1) За якими нормами та експлікаціями визначалась вартість робіт за договором №2808/ОН-15?

Вартість робіт є договірною. При укладенні договору на вартість робіт впливав час необхідний для проведення робіт, обсяг продукції яку необхідно обробити.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті б цього Кодексу сторони є вільними і укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

2) Чи є у Вашій власності технічний комплекс для передпосівної обробки насіння?

Роботи проводилися озонаторами ОНТ-2. Документи з придбання першого не збереглися, а от другий було придбано в березні місяці 2016 року в науково-виробничого приватного підприємства «Обрій НТ», що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, випискою з банківського рахунку.

3) Опишіть детально у послідовному порядку які процеси та/або дії здійснювалися Вами для передпосівної обробки насіння за договором?

Саме з замовником ТОВ «АГРО ЛЕГІОН» було погоджено порядок та послідовність проведення відповідних робіт, що підтверджується інструкцією (копія міститься в матеріалах справи).

4) Де проводилася передпосівна обробка насіння озоно-повітряною сумішшю?

Відповідно до умов договору передпосівна обробка насіння озоно-повітряною сумішшю проводилася на складах ТОВ «АГРО ЛЕГІОН» за адресою: смт. Слобожанське, вул. 8 Березня, 23-А, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

5) Чи проходили Ви відповідну підготовку по застосуванню озонової технології для передпосівної обробки насіння?

Спеціальну підготовку ФОП Хітько Г.В. не проходив. Всю необхідну інформацію щодо процесу озонування, пристроїв якими відповідні дії проводяться було отримано з відкритого доступу мережі інтернет.

6) Чи використовуєте Ви у своїй діяльності працю найманих працівників?

ФОП Хітько Г.В. працю найманих працівників не використовує, однак для виконання договору №2808/ОН-15 інколи залучав свого знайомого для виконання робіт.

7) Чи знаходитесь Ви в родинних стосунках з кимось із засновників та/або працівників ТОВ «АГРО ЛЕГІОН»?

ФОП Хітько Г.В. не знаходиться в родинних стосунках з кимось із засновників та/або працівників ТОВ «АГРО ЛЕГІОН».

8) В які періоди в проміжок часу з вересня 2015 року по грудень 2018 Ви виїжджали за кордон? -

Зі слів ФОП Хітько Г.В. він виїздив за кордон у вересні 2018 року.

9) Чи передавали Ви картки по своїм банківським рахункам ФОП третім особам для зняття коштів отриманих за договором?

Так, ФОП Хітько Г.В. інколи передавав картки по банківським рахункам своїм рідним, однак це не заборонено законом.

10) Чи надаєте Ви послуги та/або виконуєте роботи з передпосівної обробки насіння озоновою сумішшю з 2015 року по теперішній час?

Так, ФОП Хітько Г.В. надавав відповідні послуги згідно до договору № 2808/ОН-15 з 2015 року і по 2018 рік включно (підтверджуючі документи містяться в матеріалах справи). На теперішній час ФОП Хітько Г.В. відповідні послуги не надає в зв`язку з перебуванням за кордоном.

Крім того, за змістом своїх заперечень, викладених у відзиві, ФОП Хітько Г.В. зазначає про вільне волевиявлення сторін щодо укладення спірного правочину, а тому вважає безпідставними твердження заявника щодо відсутності у ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" необхідності у замовленні робіт у ФОП Хітько Г.В. Крім того, ФОП Хітько Г.В. надано пояснення щодо тверджень заявника про неможливість проведення робіт виконавцем за спірним провочином, згідно яких ФОП Хітько Г.В. вказує, що виконання погоджених із замовником робіт здійснювались озонаторами ОНТ-2. Так, ФОП Хітько Г.В. пояснює, що після проведення робіт, отвори у мішках заклеювалися відповідними наліпками з підписом: «Насіння оброблено озоно-повітряною сумішшю Оз», виготовленими на замовлення у ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС», необхідність у замовленні яких не вбачалась би за умови невиконання визначених спірним правочином робіт. Також, ФОП Хітько Г.В. вказує, що озонатори побутові та промислового призначення перебувають у вільному продажу, а їх використання може здійснювати будь-яка особа, за відсутності погоджень та дозволів. Крім того, ФОП Хітько Г.В. стверджує, що методика виконання робіт, про яку зазначає заявник, передбачає буртовий метод обробки, в той час як виконавцем здійснювалась обробка у мішках, що виключає необхідність у використанні методикою для обробки насіння, на яку посилається заявник. До того ж, ФОП Хітько Г.В. вказує, що озонаторна установка, що використовувалась при виконанні робіт, зібрана на замовлення ФОП Хітько Г.В., яким виконувались відповідні роботи за відсутності спеціальної підготовки.

26.10.2020 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація щодо перетинання державного кордону України ФОП Хітько Г.В.

28.10.2020 від ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" надійшла відповідь на відзив, за змістом якої заявник наполягає на визнанні недійсним спірного правочину з підстав, викладених у заяві. Разом з тим, ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" вказує, що спірний правочин є триваючим, що діяв протягом 3-х років до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "АГРО ЛЕГІОН", та створив штучні умови для завдання збитків кредиторам боржника. Разом з тим, заявник вказує про відсутність економічної доцільності в укладенні спірного правочину, оскільки за умовами придбання озонаторної установки замовником та виплати щомісячної заробітної плати працівнику з вересня 2015 року по травень 2018 року, підприємством замовника було б витрачено суму 335 000, 00 грн., в той час як за умовами спірного правочину, замовник взяв на себе зобов`язання з оплати на користь виконавця робіт на суму 9 513 550, 00 грн. Крім того, заявник стверджує про факт погодження виконавцем та замовником виконання робіт у відповідності до методики Інституту рослинництва ім.. Юр`єва УАНН та НАНУ ННЦ «ХФТІ», в той час як вказана методика не використовувалась, що не заперечується виконавцем.

У зв`язку з перебуванням судді Суховарова А.В. на лікарняному у період з 19.10.2020 по 30.10.2020, судове засідання по справі №904/5682/19, призначене на 20.10.2020, не відбулось.

Ухвалою суду від 04.11.2020 судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" в особі арбітражного керуючого Толстих А.В. до Фізичної особи-підприємця Хітька Геннадія Володимировича про визнання недійсним договору №2808/ОН-15 на проведення робіт від 28.08.2015; стягнення грошових коштів у розмірі 4 376 440, 00 грн. призначено на 17.11.2020.

17.11.2020 від ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" надійшли письмові пояснення, за змістом яких заявник наполягає на задоволенні вимог, викладених в заяві, вказує, що акти здачі - приймання робіт згідно яких відбувались розрахунки за Договором, є фіктивними, оскільки укладені у період перебування ФОП Хітько Г.В. за кордоном. Також, заявник вказує, що на рахунок ФОП Хітько Г.В. надходили грошові кошти виключно від ТОВ "АГРО ЛЕГІОН", які зараховувались та знімались у сумах, оплачених за фіктивними актами за відсутності Хітько Г.В. на території України у банкоматі за місцезнаходженням ТОВ "АГРО ЛЕГІОН", а на рахунку залишались суми виключно на сплату податків фізичної особи-підприємця. До того ж, заявник вказує про відсутність у власності або оренді ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" складів у с.Новоолександрівка, в той час як місцем складання актів здачі-приймання робіт зазначено с.Новоолександрівка. Крім того, заявник вказує, що погоджені із замовником методичні вказівки, розроблені Інститутом рослинництва ім. Юр`єва УАНН та НАНУ ННЦ "ХФТІ", є обов`язковими за умовами Договору, проте виконавцем не використовувались.

Ухвалою суду від 17.11.2020 розгляд заяви відкладено на 03.12.2020.

В судовому засіданні 03.12.2020 заявник підтримує вимоги, викладені в заяві.

В судовому засіданні 03.12.2020 уповноважений представник ФОП Хітько Г.В. заперечує проти вимог заявника.

Дослідивши матеріали заяви та наданні сторонами докази, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" в особі арбітражного керуючого Толстих А.В. в частині визнання недійсним спірного правочину з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2015 між Фізичною особою-підприємцем Хітько Геннадієм Володимировичем (виконавцем) та ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" (замовником) укладено договір №2808/ОН-15 на проведення робіт (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання провести передпосівну обробку насіння озоно-повітряною сумішшю.

За виконання робіт замовник перераховує виконавцю договірну суму, згідно актів виконаних робіт (п.1.2 Договору).

За виконання робіт згідно цього Договору замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавця договірну суму згідно актів здачі-приймання виконаних робіт без ПДВ (п.2.1 Договору).

Оплата проводиться після закінчення робіт згідно актів здачі-приймання виконаних робіт (п.2.2 Договору).

Після завершення робіт виконавець пред`являє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт (п.3.1 Договору).

Замовник протягом одного дня з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт, зобов`язаний направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання робіт, або мотивовану відмову від приймання робіт (п.3.2 Договору)

У разі мотивованої відмови замовника від прийняття робіт, згідно акту, сторонами складається двосторонній акт із переліком необхідних доробок, строків їх виконання або про розірвання договору (п.3.3 Договору).

Виконавець проводить роботи згідно методичних вказівок, розроблених Інститутом рослинництва ім. Юр`єва УААН та НАНУ ННЦ "ХФТІ" та узгоджені із замовником (п.5.2 Договору).

Термін дії Договору: початок з моменту підписання Договору, закінчення 31.12.2018. (п.6.1 Договору)

Строк дії Договору автоматично продовжується на один рік на тих же умоваху разі відсутності претензій у сторін одна до одної на день закінчення дії Договору, відсутності розірвання договору у письмовій формі (п.6.2 Договору).

Положеннями статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав:

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд постановляє ухвалу.

Господарський суд зазначає, що за умовами наведених приписів статті 42 КУзПБ передбачено визнання недійсним правочинів, вчинених боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів заяви, спірний правочин укладено між замовником та виконавцем 28.08.2015 року, в той час як провадження у справі про банкрутство ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" відкрито господарським судом Дніпропетровської області 12.12.2019 року.

За викладених обставин, спірний правочин укладено поза межами визначеного приписами ст. 42 КУзПБ строку, а отже, суд визнає обґрунтованими твердження ФОП Хітько Г.В. щодо відсутності підстав для визнання недійсним правочину в порядку ст. 42 КУзПБ.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначати наступне.

Згідно частини 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Завданням господарського судочинства згідно із частиною першою статті 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення Європейського cуду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Дорани проти Ірландії").

У рішенні у справі "Каіч та інші проти Хорватії" ЄСПЛ зазначено, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 11 ГПК України.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховний Суд звертає увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 по справі №917/1739/17 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 916/556/19.

За викладених обставин, господарським судом самостійно визначено правову норму для кваліфікації спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

За умовами ст. 626 Цивільного кодексу України договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Згідно ч.1 ст. 846 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 202 ЦК України, право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частинами 1, 2 статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину.

Між тим, у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-1873цс16 викладено правову позицію, відповідно до якої для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі № 6-2360цс16 та підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року по справі №442/3285/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 березня 2019 року по справі № 903/439/18.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Фактично єдиною метою здійснених майнових дій від імені сторін спірного правочину є введення в оману кредиторів шляхом виведення активів боржника (грошових коштів) з метою їх збереження за іншими особами від звернення стягнення за наявними грошовими зобов`язаннями боржника перед кредиторами, створення видимості належної юридичної форми для здійснення оплат за нібито надані роботи.

Так, укладаючи спірний правочин, яким передбачено проведення ФОП Хітько Г.В. передпосівної обробки насіння озоно-повітряною сумішшю згідно методичних вказівок, розроблених Інститутом рослинництва ім. Юр`єва УААН та НАНУ ННЦ «ХФТІ» сторони договору вводили в оману третіх осіб (кредиторів боржника) щодо дійсних намірів учасників правочину з огляду на неможливість виконання відповідачем своїх обов`язків згідно умов спірного договору враховуючи те, що на час укладання договору та протягом усього часу його дії у штаті ФОП Хитько Г.В. були відсутні працівники, які б мали кваліфікацію на проведення відповідних робіт згідно методичних рекомендацій, що підтверджується відповіддю відповідача на поставлене запитання позивача, в якій він зазначив, що працю найманих працівників ФОП Хітько Г.В. не використовує.

За змістом відповідей Інституту рослинництва ім. Юр`єва УААН та НАНУ ННЦ «ХФТІ» (а.с.124-126, т.2), отриманими заявником на адвокатський запит, вказаними установами не надавалось ФОП Хітько Г.В. дозволу на використання методичних вказівок, застосування яких передбачено пунктом 5.2 Договору.

При цьому, сам Хітько Г.В. також не має відповідної кваліфікації, про що він підтвердив у своїй відповіді на запитання позивача (а.с. 166, т.2), зазначивши про те, що спеціальної підготовки він не проходив, а всю необхідну інформацію він отримав з відкритого доступу в мережі інтернет.

Разом з тим, посилання відповідача на те, що ним інколи залучалась знайома особа для виконання робіт обумовлених спірним договором судом відхиляються, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

За змістом поданих матеріалів справи, у період з 04.09.2015 по 03.05.2018 замовником та виконавцем складено акти здачі-приймання робіт (а.с.83-250, т.1; а.с. 1-67, т.2), на підставі яких ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" перераховано на користь ФОП Хітько Г.В. суму 4 376 440, 00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками за рахунком ФОП Хітько Г.В. (а.с.17-82)

Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-27100/0/15-20-Вих від 15.10.2020 (а.с.169, т.2) на виконання ухвали суду від 30.09.2020 надано відповідь, за змістом якої Хітько Г.В. перебував закордоном у наступні періоди:

- з 22.02.2016 по 17.06.2016;

- з 05.10.2016 по 24.12.2016;

- з 16.08.2017 по 23.08.2017;

- з 11.09.2017 по 16.09.2017;

- з 24.03.2018 по 15.04.2018;

- з 09.05.2018 по яку дату невідомо.

За викладених обставин акти №2202/16 від 22.02.2016, №2302/16 від 23.02.2016, №2602/16 від 26.02.2016, №2702-1/16 від 27.02.2016, №2702-2/16 від 27.02.2016, №2902/16 від 29.02.2016, №0103/16 від 01.03.2016, №0103-1/16 від 01.03.2016, №0203/16 від 02.03.2016, №0303/16 від 03.03.2016, №0303-1/16 від 03.03.2016, №0403/16 від 04.03.2016, №0703/16 від 07.03.2016, №0703-1/16 від 07.03.2016, №0903/16 від 09.03.2016, №0903-1/16 від 09.03.2016, №1003/16 від 10.03.2016, №1003-1/16 від 10.03.2016, №1103/16 від 11.03.2016, №1203/16 від 12.03.2016, №1503/16 від 15.03.2016, №1503-1/16 від 15.03.2016, №21.03/16 від 21.03.2016, №2103-1/16 від 21.03.2016, №24.03/16 від 24.03.2016, №2403-1/16 від 24.03.2016, №2803/16 від 28.03.2016, №2803-1/16 від 28.03.2016, №2903/16 від 29.03.2016, №0604/16 від 06.04.2016, №1104/16 від 11.04.2016, №1104/16 від 11.04.2016, №1504/16 від 15.04.2016, №200401/16 від 20.04.2016, №200402/16 від 20.04.2016, №2604/16 від 26.04.2016, №2505/16 від 25.05.2016, №2605/16 від 26.05.2016, №1110/16 від 11.10.2016, №1210/16 від 12.10.2016, №1310/16 від 13.10.2016, №0811/16 від 08.11.2016, №1011/16 від 10.11.2016, №1711/16 від 17.11.2016, №0512/16 від 05.12.2016, №0712/16 від 07.12.2016, №0912/16 від 09.12.2016, №1612/16 від 16.12.2016, №2212/16 від 22.12.2016 укладено у період перебування ФОП Хітько Г.В. поза межами України.

Таким чином, ФОП Хітько Г.В. під час дії договору та в дати складання значної кількості актів виконаних робіт перебував за кордоном, що свідчить про свідомий намір невиконання учасниками правочину своїх зобов`язань, оскільки обидві сторони усвідомлювали неможливість виконання умов договору та підписання актів виконаних робіт в період часу, коли ФОП Хітько Г.В. перебував за межами України.

Разом з тим, вказані акти здачі-приймання робіт складено у с.Новоолександрівка. За змістом довідки ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" зазначено про відсутність в період з вересня 2015 року по грудень 2020 року у власності та/або оренді ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" складських приміщень, розташованих у с.Новоолександрівка. Згідно тверджень ФОП Хітько Г.В., обумовлені спірним правочином роботи виконувались за адресою м. Слобожанське, вул. 8 Березня, 23-А, проте доказів таких обставин до матеріалів справи не надано.

За викладених обставин, суд зазначає про відсутність доказів на підтвердження обставин щодо дійсності факту виконання та прийняття робіт за вищевказаними актами, оскільки укладення актів здачі-приймання робіт, в порядку розділу 3 спірного договору, здійснюється за результатом прийняття замовником виконаних робіт, а надані докази свідчать про укладання таких актів не за місцем виконання робіт, що виключає можливість фактичного прийняття замовником виконаних робіт.

Згідно інформації, що розміщена на сайті Держстату України за посиланням: http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2005/gdn/reg_zp_m/reg_zpm_u/arh_zpm_u.htm, та є загальнодоступною, середня заробітна плата в Дніпропетровській області за період з серпня 2015 року ( місяць, в якому був укладений спірний правочин) по травень 2018 року (місяць, в якому було підписано останній акт виконаних робіт за спірним правочином) коливалась в межах від 4 547, 00 грн. до 8 724, 00 грн. Вартість озонатора, яким ФОП Хітько Г.В. начебто виконував роботи становить 4 000, 00 грн. (а.с.138, т.2).

При цьому, за змістом відповіді професора кафедри матеріалознавства ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет» (від 29.09.20 №3018/617) на адвокатський запит, обробка насіння озоно-повітряною сумішшю це суто механічна робота, яка не потребує додаткової кваліфікації, агрономічної освіти або спеціальної підготовки.

Таким чином, ТОВ «Агро Легіон» самостійно купивши озонатор за 4 000, 00 грн. та найнявши у штат найманого працівника і встановивши йому заробітну плату в розмірі 10 000 грн. (що є більшою за середньомісячну зарплату в Дніпропетровській області) витратив би на оплату робіт у тому ж обсязі та тієї ж якості, які вказані в актах виконаних робіт, за період з серпня 2015 року по травень 2018 року в розмірі 344 000 грн., що майже в 28 разів є меншою за суму 9 513 550, 00 грн., яку боржник зобов`язався сплатити відповідачу на виконання умов Договору. Наведені вище обставини свідчать про приховування справжніх намірів учасників правочину та відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Крім того, як вбачається з матеріалів заяви, наліпки, якими заклеювались отвори у мішках після проведення робіт містять логотип ТОВ «АГРО ЛЕГІОН» (а.с.146, т.2), про що зазначає представник ФОП Хітько Г.В., та виготовлені ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС» на замовлення ТОВ «АГРО ЛЕГІОН», що підтверджується відповідною накладною та рахунком на оплату (а.с.147-148, т.2), згідно яких покупцем товару та особою, що розрахувалась з ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС» за виготовлені наліпки є ТОВ «АГРО ЛЕГІОН», а не ФОП Хітько Г.В.

Разом з тим, згідно видаткової накладної та рахунку на оплату (а.с.138-139, т.2) покупцем озонатора ОНТ-2 є ФОП Хітько Г.В., в той час як з долученої ФОП Хітько Г.В. фототаблиці (а.с.143-144, т.2) вбачається, що озонаторна установка, якою виконувались роботи, містить логотип ТОВ «АГРО ЛЕГІОН», натомість докази виконання робіт озонаторною установкою, що належить ФОП Хітько Г.В., в матеріалах справи відсутні.

Отже, укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 цього Кодексу).

За змістом статті 216 цього Кодексу наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину. Разом з тим частиною третьою цієї статті передбачено, що загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за. своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладених обставин, враховуючи встановлення факту недійсності спірного правочину, господарський суд дійшов висновку щодо повернення до ліквідаційної маси боржника в порядку ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства суми, сплаченої підприємством боржника за спірним правочином, шляхом стягнення з ФОП Хітько Г.В. на користь ТОВ "АГРО ЛЕГІОН ЛТД" суми 4 376 440, 00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін та інші проти України, (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на предмет спору, та обставини, дослідження яких здійснено судом, аргументи сторін по справі, що не стосуються викладених та досліджених у рішенні обставин, не змінюють зміст правовідносин та їх оцінку, надану господарським судом, а отже не потребують окремої оцінки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на ФОП Хітько Г.В.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" в особі арбітражного керуючого Толстих А.В. задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір №2808/ОН-15 на проведення робіт від 28.08.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. 8 березня, буд. 23А, офіс 307, ідентифікаційний код юридичної особи 36933807) та Фізичною особою-підприємцем Хітько Геннадієм Володимировичем ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хітько Геннадія Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. 8 березня, буд. 23А, офіс 307, ідентифікаційний код юридичної особи 36933807) суму 4 736 440, 00 грн., 4 204, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Ухвала набрала законної сили 03.12.2020 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 08.12.2020.

Суддя А.В. Суховаров