ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/516/17

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Гребінківської селищної ради, смт. Гребінки

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс, смт. Гребінки

про розірвання договору оренди земельної ділянки

Представники сторін:

від позивача: Борисенко А.М.;

від відповідача: Корнієнко В.В.;

Загура В.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2017 року Гребінківська селищна рада (позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс (відповідач) про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що орендована земельна ділянка використовується відповідачем не за цільовим призначенням.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.05.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 р. позовні вимоги Гребінківської селищної ради задоволені повністю; розірвано Договір оренди земельної ділянки від 27.01.2006, укладений між Гребінківською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Іванніковою О. О. і зареєстрований в реєстрі за № 14, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс на користь Гребінківської селищної ради 1 600,00 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017, рішення господарського суду Київської області від 10.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 скасовано, а матеріали справи № 911/516/17 передані на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.04.2018 року у справі №911/516/17 відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.

25.09.2019 року постановою Північного апеляційного господарського суду рішення від 11.04.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2019 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 року та рішення господарського суду Київської області від 11.04.2018 року у справі № 911/516/17 скасовано, а справу №911/516/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Згідно з п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, яка набрала чинності з 15.12.17 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 року справу № 911/516/17 передано на розгляд судді Мальованої Л.Я.

10.02.2020 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання відповідно до ст. 81 ГПК України про витребування у відповідача документів по спорудам та об`єктам на орендованій земельній ділянці, оскільки в п. 5.16 Постанови Верховного Суду про це зазначено. Крім того в судовому засіданні було заявлено про витребування проекту із землеустрою та дозвіл на початок будівництва торгівельно-ринкового комплексу (п. 5.14. Постанови Верховного Суду) яке доповнено до клопотання.

Відповідачем 19.02.2020 р. подані письмові заперечення щодо витребування документів, в яких зазначено, що позивачем вже заявлялось аналогічне клопотання у 2018 р. у задоволенні якого йому було відмовлено.

Також позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, що полягає у стягненні заборгованості з орендної плати у розмірі 553 942 грн. 44 коп., яку було прийнято судом до розгляду.

Відповідач заперечив проти заяви про збільшення позовних вимог, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.09.2020 року на 15.10.2020 року.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

27.01.2006 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами п. 1.1 якого орендодавець у відповідності до Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України Про оренду землі, згідно з рішенням № 339-29-4 Гребінківської селищної ради Васильківської району Київської області від 23.12.2005 надає в оренду, а орендар згідно протоколу № 4 загальних зборів учасників ТОВ Ресурс-Сервіс від 25.01.2006 приймає в довгострокове платне володіння і користування, з правом викупу, земельну ділянку, яка перебуває в державній власності та віднесена до Гребінківської селищної ради згідно з проектом формування території та встановлення меж Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, проведеного відділом робочого проектування Інституту Землеустрою Української академії аграрних наук за Договором № 3916 від 24.01.1992, площею 17,65 га, за рахунок земель запасу (загального користування) Гребінківської селищної ради, яка розташована в смт. Гребінки Васильківського району Київської області по вул. Київській за номером 153, та має такий склад угідь: під комерційною забудовою - 17, 65 га, для розміщення торгівельно-ринкового комплексу.

Цільове призначення земельної ділянки, що надається в оренду - для розміщення торгівельно-ринкового комплексу.

Грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, виданого Васильківським районним відділом земельних ресурсів 26.01.2006 за № 122/1 складає 5 148 357,77 грн. (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договору, термін дії договору 49 років з дня підписання його сторонами.

Пунктом 2.1 договору визначено, що оренда земельної ділянки провадиться з оплатою у розмірі 1,5 % від суми грошової оцінки земельної ділянки, що складає 77 225,37 грн. на рік у вигляді щомісячних платежів.

Пунктом 2.5 договору визначено, що перегляд ставок орендної плати може бути здійснено за згодою сторін, а в іншому випадку в судовому порядку.

Якщо в результаті зміни законодавства України, розмір земельного податку збільшується, відповідно збільшується розмір орендної плати, а в іншому випадку, розмір орендної плати залишається без змін (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 3.5 договору, сторони зобов`язуються виконувати всі вимоги, викладені в ст.ст. 24, 25 Закону України Про оренду землі та ст.ст. 95, 96, 101, 102 та глави 17 Земельного кодексу України, зміст яких зрозумілий.

Всі спори, що можуть виникнути з виконання цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами, а при неможливості вирішення спорів - в судовому порядку (п. 4.1 договору).

Пунктом 6.6 договору передбачено, що земельна ділянка повинна використовуватись за цільовим призначенням, зазначеним у розділі 1 договору, з умовою раціонального використання землі, збереження її якості, недопущення забруднення.

Пунктом 6.9 договору передбачено, що договір оренди земельної ділянки може бути розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договору, він може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх зобов`язань, передбачених у договорі, а також з підстав, визначених ст.ст. 141, 142, 143, 144 Земельного Кодексу України.

Вказаний договір оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Іванніковою О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 14.

27.01.2006 року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду на території Гребінківської селищної ради, згідно якого позивач, як орендодавець, передав, а відповідач, як орендар, прийняв в оренду земельну ділянку площею 17,65 га по вул. Київська, 153, для розміщення торгівельно-ринкового комплексу.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач користувався орендованою земельною ділянкою за договором з моменту підписання договору, його реєстрації та фактичного передання в оренду земельної ділянки та у період дії договору, а також станом на час розгляду справи, що підтверджується Договором оренди земельної ділянки від 27.01.2006, актом б/н від 27.01.2006 приймання-передачі земельної ділянки в оренду на території Гребінківської селищної ради, наявними у матеріалах справи.

20.04.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс звернулось до Гребінківської селищної ради з листом № 12, в якому просило винести на засідання виконкому питання погодження розміщення групи кіосків на території відведеній під ринок, згідно з переліком.

14.02.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс звернулось до Гребінківської селищної ради з листом за № 18 в якому, з огляду на необхідність внесення змін в частині розміру оплати за орендовану земельну ділянку, а також виходячи із необхідності проведення її переоцінки (збільшення нормативної оцінки) ТОВ Ресурс-Сервіс просило внести зміни до умов Договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006, в частині визначення розміру орендованої ділянки з 17,65 га до 2,0 га, тобто до розміру на якій фактично розташований ринок та автомобільна стоянка.

Рішенням Гребінківської селищної ради Васильківського району від 15.02.2011 року за № 51-ІУ-VІ Про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки ТОВ Ресурс-Сервіс, надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою для внесення змін до умов Договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006, укладеного між Гребінківською селищною радою та ТОВ Ресурс-Сервіс; площу земельної ділянки, яка знаходиться в смт. Гребінки по вул. Київська, 153, зменшити з 17,65 га, залишивши в оренді ТОВ Ресурс-Сервіс земельну ділянку на якій розміщена нерухомість ринку, площу якої визначити технічною документацією.

Відповідна технічна документація була виготовлена Товариством з обмеженою відповідальністю ВВОСС. Згідно пояснювальної записки, доданої до матеріалів технічної документації, розмір земельної ділянки, яка фактично використовується товариством з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс, становить 1,9933 га (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

19.03.2012 року Гребінківська селищна рада звернулась до ТОВ Ресурс-Сервіс із листом Про приведення договірних відносин по оренді земельної ділянки у відповідність з вимогами чинного законодавства, оскільки відповідачем не здійснені дії щодо укладення додаткової угоди по зміні орендної плати з 1,5 % до 3 %, що є порушенням Закону України Про оренду землі та Податкового кодексу України, якими визначений порядок нарахування та сплати орендної плати за землю, а також не здійснюється оплата орендної плати за новою нормативною оцінкою 2011 року.

Рішенням Гребінківської селищної ради від 29.01.2013 № 219-ХУІ-УІ Про сплату орендної плати ТОВ Ресурс-Сервіс вирішено рекомендувати адміністрації ТОВ Ресурс-Сервіс внести зміни до Договору оренди земельної ділянки, виклавши п.п. 2.1, 2.5 договору в наступній редакції: оренда земельної ділянки проводиться з оплатою у розмірі 3 % від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1 299 816,60 грн. на рік у вигляді місячних платежів. Перегляд ставок орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства; доручено Гребінківській селищній раді та ТОВ Ресурс-Сервіс укласти додаткову угоду до договору оренди землі.

Листом № 2 від 13.03.2013, Товариство з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс просило надати роз`яснення щодо виконання рішення Гребінківської селищної ради від 29.01.2013 № 219-ХУІ-УІ Про сплату орендної плати ТОВ Ресурс-Сервіс та на підставі яких нормативних актів здійснюється нарахування відповідної орендної плати.

В подальшому, позивач звертався до відповідача із листами за № 169 від 18.03.2013, № 660 від 24.11.2015, № 343 від 30.05.2016, № 782 від 01.12.2016 про приведення діючого договору оренди у відповідність до вимог Податкового кодексу України, в частині нормативної грошової оцінки землі, яка має бути не меншою ніж 3 %.

Відповідно до акту від 17.05.2016 року, складеного постійною комісією Гребінківської селищної ради VII скликання з питань земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій та правопорядку в особі Голови комісії Бровченка В.В., Поліченка Д.А., депутата Ткаченка І.О., члена виконкому Поліченка Д.А., в присутності заступника директора ТОВ Ресурс Сервіс Вакуленко Г.С., проведено обстеження орендованої земельної ділянки площею 17,65 га по вул. Київська, 153 під розміщення торгівельно-ринкового комплексу. Виявлено, що адміністрацією ТОВ Ресурс Сервіс, орендна плата сплачується в розмірі 1,5% від старої нормативної оцінки, що є грубим порушенням чинного законодавства; селищний бюджет недоотримує кошти за рік 1 751 973,19 коп.; виявлено грубе порушення встановлення самовільно тимчасових споруд під торгові точки, газову заправку, шиномонтаж, стоянка автомобілів; 12,0 га землі комерційного призначення використані не за цільовим призначенням засіяно зерновими культурами (соняшник). Вказаний акт підписано вищевказаними членами постійної комісії Гребінківської селищної ради VII скликання з питань земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій та правопорядку, а Вакуленко Г.С. від підпису акту відмовився.

08.09.2016 року Гребінківською селищною радою Васильківського району Київської області прийнято рішення № 154-VI-VII Про розірвання договору оренди земельної ділянки з ТОВ Ресурс-Сервіс, яким вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки площею 17,65 га з ТОВ Ресурс-Сервіс в судовому порядку та вирішено подати відповідний позов. Підставою винесення рішення стало те, що за наслідками заслуховування інформації голови комісії з питань земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій та правопорядку Бровченка В.В., селищна рада відмітила, що адміністрація ТОВ Ресурс-Сервіс, яке орендує земельну ділянку, площею 17,65 га по вул. Київська, 153, і здійснює господарську діяльність (торгівля на ринку), з часу укладення договору оренди від 27.01.2006, протягом багатьох років не виконує умови договору, а саме: не виготовлено проект забудови ринку, не покращено умови торгівлі на ринку, самовільно без оформлення відповідної документації встановлюються об`єкти торгівлі та сервісу (газова заправка та шиномонтаж, мийка), що є порушенням будівельних та архітектурних норм, на що неодноразово вказувала адміністрація Васильківського районного управління Державної санітарної служби у Київській області та надходили скарги від юридичних та фізичних осіб , які здійснюють діяльність на ринку; ТОВ Ресурс-Сервіс орендна плата сплачується в розмірі 1,5% від старої нормативної оцінки, що є грубим порушенням чинного законодавства, на що неодноразово вказували контролюючі органи та виконком Гребінківської селищної ради:

Адміністративним протоколом серії АА № 386095 від 26.10.2016, складеним старшим ДОПСП Васильківського ВП капітаном поліції Царенко М.В. відносно директора ТОВ Ресурс-Сервіс ОСОБА_1 за ст. 152 КпАП України зафіксовано, що 26.10.2016 року близько 10:20 за адресою: смт. Гребінки, вул. Київська, 153, директор ТОВ Ресурс-Сервіс ОСОБА_1 порушив порядок розміщення тимчасових споруд на території Гребінківського ринку, чим порушив благоустрій селища; вказаний протокол направлено ГУ Національної поліції Київської області Васильківський відділ (вих. № 15247/109/1004/03) на адресу Голови адміністративної комісії при Гребінківському селищному виконавчому комітеті для розгляду.

Протоколом засідання адміністративної комісії при виконкомі Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області від 02.11.2016, яка при слуханні адміністративних матеріалів, направлених ГУ Національної поліції Київської області Васильківський відділ поліції (вих. № 15247/109/1004/03 від 27.10.2016, протокол №АА386095 від 26.10.2016) про те, що гр. ОСОБА_1 26.10.2016 близько 10 год. 20 хв. в смт. Гребінки вул. Київська, 153, здійснив неправомірне розміщення тимчасових споруд на території Гребінківського ринку, чим порушив правила благоустрою селища, постановлено відповідно до ст. 152 КУпАП накласти на гр. ОСОБА_1 , як на посадову особу (директора ТОВ Ресурс-Сервіс) адміністративне покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 000,00 грн.

Заява директора ТОВ Ресурс-Сервіс ОСОБА_1 на ім`я Голови Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області № 26 від 04.10.2016, зареєстрована Гребінківською селищною радою 04.10.2016 (відомості про що містяться на заяві), повідомлено про спробу скоєння злочину вночі з 03.10.2016 на 04.10.2016 на території ТОВ Ресурс-Сервіс, зокрема, спроба крадіжки врожаю соняшника, організованого групою осіб з використання комбайну та самоскиду, чим завдано шкоди ТОВ Ресурс-Сервіс. Заявник просив створити комісію для визначення розміру матеріальних збитків спричинених діями злочинців, а також просив включити до складу комісії особисто ОСОБА_1

19.12.2016 Гребінківською селищною радою прийнято рішення № 190-ІX-VІІ Про затвердження ставок земельного податку за земельні ділянки, яким затверджено ставки земельного податку за земельні ділянки, по яким проведено нормативну грошову оцінку.

У квітні 2017 року ТОВ Ресур-Сервіс подано до Васильківського міськрайонного суду Київської області адміністративний позов про скасування рішення Гребінківської селищної ради № 154-УІ-УІІ від 08.09.2016 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю Ресурс-Сервіс, за яким Васильківським міськрайонним судом Київської області ухвалою від 18.04.2017 відкрито провадження в адміністративній справі.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, провадження у адміністративній справі за позовом ТОВ Ресурс-Сервіс до Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області про скасування рішення Гребінківської селищної ради про розірвання договору оренди земельної ділянки - закрито, у зв`язку з підвідомчістю відповідного спору суду господарської юрисдикції, про що Васильківським міськрайонним судом Київської області винесено ухвалу від 19.07.2017 року.

В обґрунтування заявленого позову про розірвання договору оренди земельної ділянки, позивач посилався на те, що орендована земельна ділянка використовується відповідачем не за цільовим призначенням (не для розміщення торгівельно-ринкового комплексу, а для сільськогосподарського призначення, для розміщення тимчасових споруд під торгівлю, для розміщення газової заправки, стоянки автомобілів тощо), про що свідчать складені акт від 17.05.2016 та адміністративний протокол серії АА № 386095 від 26.10.2016.

У процесі розгляду справи, позивачем наданий лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.08.2017 року за № 10/10-28/1608/08/02, за яким повідомлено, що у квітні 2017 року була проведена позапланова перевірка на об`єкті Торгівельно-ринковий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Гребінки, вул. Київська, 153 та встановлено, що на земельній ділянці розташований ринковий комплекс з встановленими тимчасовими спорудами для підприємницької діяльності, навіси для торгівлі над торговими рядами, споруда адміністрації ринку, будівля для мийки автотранспорту, площадка для продажу автотранспорту та виявлені порушення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт. За результатами перевірки було складено акт від 26.04.2017, відносно ТОВ Ресурс-Сервіс складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.04.2017 № 1-Л-З-2404/1, № 1-Л-З-2404/2, № 1-Л-З-2404/3, № 1-Л-З-2404/4, № 1-Л-З-2404/5 та надано приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; винесено постанови про накладення штрафів.

Крім того, позивач, як на підставу своїх вимог, разом із нецільовим використанням земельної ділянки, посилається на порушення відповідачем норм Податкового кодексу України та умов договору, в частині не своєчасного та не повною мірою внесення орендної плати та проведення її індексації, що призвело до недоотримання до бюджету грошових коштів та завдало шкоди позивачу. У додаткових поясненнях (вх. № 4511/18 від 05.03.2018) позивач також вказував на не приведення відповідачем до норм чинного законодавства умов Договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006, у зв`язку з чим позивачем понесені збитки в сумі 5 148 357,77 грн., що є істотним порушенням умов договору та дає позивачу право вимагати розірвання договору в судовому порядку.

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач послався на те, що порушення правил благоустрою населеного пункту не є істотним порушенням договору оренди і таке порушення ніяк не позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. За посиланням відповідача, він належним чином виконує умови договору по сплаті орендної плати і на першу вимогу позивача вжив заходів по усуненню відповідних порушень. Разом з тим, відповідач вказував на поодинокі випадки порушення ним норм в сфері містобудівної діяльності, які були усунуті, проте не вважає, що такі дії пов`язані із вимогою позивача щодо розірвання спірного договору.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

За приписами статті 1 Закону України Про оренду землі, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Поняття договору оренди землі визначено статтею 13 цього ж Закону, за приписами якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 24, 25 Закону України Про оренду землі, передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати, орендар в свою чергу має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

За приписами статті 31 цього ж Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до статті 32 Закону України Про оренду землі, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

Відтак, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також встановити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частинами 3, 4 Закону України Про оренду землі визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ст. 30 Закону України Про оренду землі, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як було зазначено, пунктом 2.5 договору визначено, що перегляд ставок орендної плати може бути здійснено за згодою сторін, а в іншому випадку в судовому порядку.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Поміж цим, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України). Згідно з положеннями статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 288.4, підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції на момент звернення ради з даним позовом до суду), розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір встановлюється в договорі.

За змістом статті 1, абзацу п`ятого статті 5 Закону України Про оцінку земель, нормативна грошова оцінка земельних ділянок являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до положень статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Частиною 1 статті 73 Закону України Про місцеве самоврядування передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Суд зазначає, що відповідно до визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, зазначеного в Законі України Про оцінку земель, вона є незалежним економічним показником, що відображає очікуваний чи фактичний дохід, який можна отримати від найбільш ефективного використання земельної ділянки з урахуванням установлених обтяжень та обмежень у відповідний період, у зв`язку з чим зміна нормативно грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати та внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Разом з тим, з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України Про оренду землі вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди, Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати.

Договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін. Позивачем не надано доказів, що свідчили б про звернення позивачем до суду з позовом про внесення змін у договір у разі законодавчої зміни граничних розмірів орендної плати у даному випадку з 1,5 % до 3 % від нормативної грошової оцінки землі (спірний договір укладений 27.01.2006 до набрання чинності Податковим кодексом України).

Згідно із підпунктом 2.23 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин № 6 від 17.05.2011 розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України Про оренду землі основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Під час розгляду справи, позивачем як доказ належного виконання умов Договору від 27.01.2006, в частині своєчасної оплати орендних платежів протягом періоду користування земельною ділянкою та у встановленому умовами договору розмірі, були надані копії платіжних доручень.

Матеріали справи містять лист Головного управління ДФС у Київській області, за яким згідно з даними баз ІС Податковий блок в ІКП ТОВ Ресурс-Сервіс, станом на 01.01.2018 за період з січня 2012 по грудень 2017 до бюджету надійшло коштів з орендної плати з юридичних осіб - 554 261,57 грн.

Верховний Суд в постанові від 12.12.2019 року зазначив, що під час нового розгляду справи позивачем надано додаткові пояснення та обґрунтування позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позивач зазначав про факти несвоєчасного та не в повній мірі внесення орендної плати, наголошував про нездійснення відповідачем індексації орендної плати та вказував на те, що такі дії відповідача є підставою для розірвання договору оренди, оскільки вважав їх істотним порушенням умов договору оренди.

З огляду на що, суд зазначає таке:

Відповідно до частини 4 статті 46 Господарського процесуального кодексу України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною 3 цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017, рішення господарського суду Київської області від 10.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 скасовано, а матеріали справи № 911/516/17 передані на новий розгляд до господарського суду Київської області.

У вказані постанові суд касаційної інстанції (який діяв до 15.12.2017 року) зазначив, що при новому розгляді справи, судам належить встановити обставини, які саме права позивача були порушенні та якої шкоди зазнає останній, у зв`язку із такими діями відповідача, чи позбавляється рада того на що очікувала при укладені договору.

Зазначаючи про нецільове використання відповідачем орендованої земельної ділянки, позивач не вказує та не доводить доказами, якої саме шкоди завдано йому якими діями та чи позбавився позивач того, що очікував при укладенні спірного договору.

Як зазначалось вище земельна ділянка надавалась в оренду для розміщення торгівельно-ринкового комплексу. Відповідачем освоєно біля 2,0 га землі на якій розташовано фактично ринок та автомобільну стоянку. Про неможливість освоєння під торгівельно-ринковий комплекс інших 15,65 га відповідач повідомляв позивача листом вих. № 18 від 14.02.2011 та отримав рішення Гребінківської селищної ради від 15.02.2011 № 51-ІV-VІ Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ТОВ Ресурс-Сервіс про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо зменшення площі орендованої земельної ділянки.

Щодо заявленої в заяві про збільшення позовних вимог від 17.02.2020 року вимоги про стягнення донарахованої в односторонньому порядку заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року в сумі 553 942 грн. 44 коп. суд зазначає, що вказана сума боргу не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, оскільки сторонами не було внесено відповідних змін до договору оренди, а також відсутні докази звернення позивачем до суду щодо внесення змін до договору в частині збільшення розміру орендної плати.

Відповідач заперечив проти позову в частині стягнення донарахованої суми боргу, посилаючись на те, що позивачем пропущено трирічних строк позовної давності щодо стягнення боргу за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року в сумі 553 942 грн. 44 коп., в зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частина 1 ст. 261 ЦК України вказує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено що, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки стягувана заборгованість нарахована за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року, а обов`язок по сплаті орендної плати за вказаний період виник з 01.04.2016 року, тому трирічний строк позовної давності сплинув 01.04.2019 року.

Вимогу про стягнення боргу в сумі 553 942 грн. 44 коп. пред`явлено до суду 19.02.2020 року.

Таким чином, суд вважає, що заявлена до стягнення сума боргу не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому заява про збільшення позовних вимог від 17.02.2020 року не підлягає задоволенню.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, кваліфікуючи дії відповідача як істотне порушення умов договору, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту та висновків про те, які права позивача в розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону України Про оренду землі були порушені та якої шкоди зазнає останній, у зв`язку з такими діями відповідача, чи позбавляється позивач того, на що очікував при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 09.12.2020 року.

Суддя Л.Я. Мальована