ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.12.2020 року м. Дніпро Справа № 904/5097/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.,

перевіривши матеріали апеляційної

скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. (повний текст складено 13.02.2020р.)

у справі № 904/5097/19 (суддя - Мельниченко І.Ф., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Поліс", м. Дніпро

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. задоволено позовні вимоги. Внесено зміни до договору купівлі-продажу частини об`єкту незавершеного будівництва ("Поліклініки з рентгеноблоком на 1000 відвідувань за зміну"), нежитлової будівлі, будівельною готовністю 98 %, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Недєліна, буд. 29, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Строй-Поліс", за погодженням з Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області чотирнадцятого грудня дві тисячі шістнадцятого року, шляхом викладення пункту 5.4 розділу 5 Договору в наступній редакції: "5.4. Завершити добудову нерухомого майна шляхом проведення його реконструкції під житловий будинок і ввести в експлуатацію в строк до 16.01.2021 року. Документи, що посвідчують введення нерухомого майна в експлуатацію надати до Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області у десятиденний термін з дня їх затвердження".

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач вчетверте подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р., яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020р. апеляційну скаргу залишено без руху. Судом встановлено строк скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду заяви із зазначенням інших підстав та доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження.

09.12.2020р. на адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку ст. 256 ГПК України. У клопотанні в обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що 24.02.2020р. апелянт оскаржив рішення суду першої інстанції у даній справі. Однак, 30.03.2020р. у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору було відмовлено, апеляційну скаргу повернуто без розгляду. У жовтні 2020р. скаржник повторно звернувся із апеляційною скаргою та просив відстрочити сплату судового збору у зв`язку з накладенням арешту на рахунки, з яких проводиться сплата судового збору. Ухвалою апеляційного господарського суду від 20.10.2020р. у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто без розгляду. Скаржник після зняття арешту з рахунків та сплативши судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням від 19.10.2020р. № 820 повторно звернувся з апеляційною скаргою. Скаржник звертає увагу, що він є бюджетною організацією та сплату судового збору здійснює через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області. Згідно ст. 14 Закону України "Про Фонд державного майна України" фінансування та матеріально-технічне забезпечення Фонду державного майна України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 15 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, яке затверджене Головою Фонду державного майна України 16.07.2012р., Регіональне відділення утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Беручи до уваги наведені обставини та враховуючи відсутність можливості для сплати судового збору, скаржник просить суд визнати пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин та поновити його.

У рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020р. та 20.08.2020р. у справі № 904/5097/19 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. повернуто скаржнику без розгляду, оскільки скаржником не були усунені недоліки апеляційної скарги у визначені судом строки.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2020р. визнано подання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. у справі № 904/5097/19 зловживанням процесуальними правами. Апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Подана 02.11.2020р. вчетверте апеляційна скарга з пропуском строку на апеляційне оскарження майже 8 місяців. При цьому, судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено скаржником 27.10.2020р., що підтверджується платіжним дорученням № 820 від 19.10.2020р., тобто після постановлення апеляційним господарським судом ухвали від 20.10.2020р. про визнання подання скаржником апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. у даній справі зловживанням процесуальними правами.

Колегія суддів зазначає, що подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу або в розумний строк після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, можуть бути враховані господарським судом у вирішенні питання про поновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у відповідному клопотанні.

Разом з тим, в обґрунтування інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження скаржником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили значний пропуск встановленого строку на апеляційне оскарження.

Суд звертає увагу, що неодноразові звернення з апеляційними скаргами без дотримання вимог ст.ст. 258, 259, 260 ГПК України не можуть свідчити про намір оскаржити судове рішення своєчасно.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій державного органу з моменту виникнення права на апеляційне оскарження, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що державний орган дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справі в найкоротші строки. При цьому, такі дії повинні вчинятися у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту виникнення права на апеляційне оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою тощо (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 08.09.2020р. у справі № Б8/120-12).

Однак, скаржником не надано суду апеляційної інстанції доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору безпосередньо у справі № 904/5097/19 фінансування з Державного бюджету України у взаємозв`язку вказаних часових інтервалів.

Апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що невжиття суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок виконувати функції і завдання держави, заходів щодо своєчасного оскарження судового рішення не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Відповідно до п. 4 ст. 260 .ГПК України, якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 .ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. у справі № 904/5097/19.

У зв`язку із припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020р., апеляційна скарга з додатками скаржнику поштою не надсилається, а знаходитиметься в Центральному апеляційному господарському суді та скаржник має можливість отримати її в суді апеляційної інстанції нарочно.

Надіслати копію даної ухвали на електронні адреси учасників провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку і строки, встановлені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Л.М. Білецька

Суддя _________________ Ю.Б. Парусніков