ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2792/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Маслія Миколи Миколайовича, м.Куп`янськ Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Люксон Логістік", м.Харків
про стягнення 290 000,00грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Маслій Микола Миколайович (надалі - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Люксон Логістік" (надалі - відповідач) про стягнення 290000,00грн. боргу.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення грошових коштів, отриманих за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019.

Ухвалою від 07.09.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.09.2020.

У підготовчому засіданні 22.09.2020 судом оголошено перерву до 06.10.2020.

24 вересня 2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи завірених банківською установою платіжного доручення №2303 від 12.06.2019 щодо фактичного перерахування коштів у розмірі 400000,00грн. відповідачу за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019, а також виписки по рахунку позивача щодо часткового повернення грошових коштів відповідачем у розмірі 110000,00грн.

Оскільки вказані документи не є новими доказами, позивач посилався на них у позові та надавав їх копії, однак які були завірені лише ним самим, а тому суд визнав за можливе долучити їх до матеріалів справи.

Ухвалою від 06.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.10.2020.

Ухвалою від 28.10.2020 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 11.11.2020.

Ухвалою від 16.11.2020 судове засідання призначено на 25.11.2020.

У призначене судове засідання позивач не з`явився, однак 24.11.2020 від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце даного засідання був повідомлений ухвалою від 16.11.2020, а також телефонограмою в порядку частини 6 статті 120 ГПК України.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

10 червня 2019 року між ФОП Маслієм М.М. та ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019 (надалі - Договір), за умовами якого позивач надає відповідачу поворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до Даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Відповідно до пунктів 2.1-2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 400000,00грн. без ПДВ. Поворотна фінансова допомога надається відповідачу на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається позивачем повністю. Перерахування грошових коштів здійснюється позивачем на поточний рахунок відповідача. Поворотна фінансова допомога використовується для потреб відповідача відповідно для здійснення господарських операцій.

На виконання вищевказаних умов Договору позивач здійснив перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 400000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №2303 від 12.06.2019.

За умовами пунктів 3.1, 3.2 Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання такої фінансової допомоги. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в установі банку.

Таким чином, відповідач повинен був повернути суму отриманої поворотної фінансової допомоги не пізніше 22.06.2019.

Відповідач у встановлений Договором строк грошові кошти не повернув, однак в подальшому здійснив часткове погашення заборгованості в розмірі 110000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №153 від 09.12.2019.

Інша частина суми поворотної фінансової допомоги в розмірі 290000,00грн. до даного часу позивачу не повернута.

20 березня 2020 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення фінансової допомоги, однак вона не була вручена останньому та повернулася відправнику з відмітками про картантин та відсутність адресату.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 290000,00грн. боргу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач за Договором надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в розмірі 400000,00грн., яка мала бути повернута відповідачем не пізніше 22.06.2019. Однак відповідач свій обов`язок виконав лише частково та з порушенням установленого Договором строку, здійснивши 09.12.2019 повернення грошових коштів в сумі 110000,00грн. У зв`язку з цим, у відповідача на даний час існує заборгованість в розмірі 290000,00грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повернення суми поворотної фінансової допомоги у повному обсязі.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 290000,00грн. боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Люксон Логістік" (61040, м.Харків, вул.Беркоса, буд.86А, код 42345505) на користь Фізичної особи-підприємця Маслія Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 290000,00грн. боргу, а також 4350,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "07" грудня 2020 р.

Суддя М.В. Калантай