ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.12.2020 м. Дніпро Справа № 904/911/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Камша Н.М.) від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18

за заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

до боржника Приватного акціонерного товариства "Енерготехнології", 50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127,

про визнання грошових вимог на суму 412 784, 23 грн. та судового збору у розмірі 4 204, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18:

- визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Енерготехнології", 50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127, на суму 4 204, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 99 533, 46 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 99 746, 00 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів);

- вимоги на суму 213 504, 77 грн. - відхилено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18 скасувати в частині відхилення грошових вимог та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги на суму 213 504, 77 грн. та віднести їх до 3 черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2020р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Зокрема, суд оцінює можливість вчинення особою дій для з`ясування свого процесуального статусу.

Апеляційна скарга на вказану ухвалу подана, згідно штампу канцелярії господарського суду про прийняття апеляційної скарги, 22.10.2020р., тобто з пропуском строку, встановленого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, згідно якого поважність пропуску строку обгрунтовує запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), під час дії якого згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, зокрема апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину. Офіційне рішення про закінчення карантину ще не ухвалено, у зв`язку з чим апелянт звертається до апеляційного суду з відповідною заявою.

Враховуючи, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для можливості подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

03.12.2020р. апелянтом на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2020р. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому наведені тіж самі обставини для поновлення строку, які визнані апеляційним судом неповажними.

Таким чином, апелянтом не усунено недоліків апеляційної скарги та не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18, зокрема після закінчення процесуальних строків, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, встановленого відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-IX..

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 258, п.п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. у справі № 904/911/18 - повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. № 04-36-05-07 від 21.10.2020р. та додані до неї документи на 12 арк., у т.ч. платіжне доручення № 1389 від 17.06.20р. про сплату судового збору у сумі 6 306,00 грн., заява про поновлення строку на апеляційне оскарження з додатком 2 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз