РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/1617/20
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АТАД К"

до Приватного підприємства "ВУД ТРЕЙД ІНДАСТРІ"

про стягнення 301 507,90 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "АТАД К" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного підприємства "ВУД ТРЕЙД ІНДАСТРІ" про стягнення 301507,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань, щодо поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 відкрито провадження у справі № 910/1617/20 та призначити підготовче засідання на 02.03.2020.

02.03.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. у відпустці.

Ухвалою суду від 10.03.2020 розгляд справи призначено на 03.04.2020.

03.04.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про перенесення розгляду справи.

07.04.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про зміну підстав позову.

Однак, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, судове засідання призначене на 03.04.2020 не відбулось.

Ухвалою суду від 09.06.2020 розгляд справи призначено на 10.07.2020.

В судове засіданні 10.07.2020 представник позивача з??явився, надав свої усні пояснення щодо предмету спору.

В судове засіданні 10.07.2020 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 10.07.2020 відкладено підготовче засідання на 18.09.2020.

18.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 06.11.2020.

В підготовче судове засіданні 06.11.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В підготовче судове засіданні 06.11.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.12.2020.

В судове засідання 07.12.2020 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та проси суд задовольнити позовні вимоги .

В судове засідання 07.12.2020 представник відповідача не зявився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 07.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

06.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» та Приватним підприємством «ВУД ТРЕЙД ІНДАСТРІ» було укладено в усній формі на одну партію товару Договір.

За умовами Договору Постачальник зобов`язувався поставити Покупцю Товар.

Позивач на підставі Рахунок-фактури №СФ-00017 від 06.07.2018 перерахував 11.07.2018 на рахунок Відповідача 263 740,00 грн.

За домовленістю сторін Відповідач мав передати Позивачу Товар у протягом 14 днів з моменту отримання оплати.

В супереч наведених умов Договору ПП «ВУД ТРЕЙД ІНДАСТРІ», у строк визначений домовленостями сторін не було здійснено поставку Товару. Про причини таких дій зі сторони Відповідача або щодо затримки виконання останнім, покладених за умовами Договору зобов`язань, повідомлено Відповідача не було.

Позивач вважає, що такі дії Відповідача є неприйнятними та недопустимими. Своїми діями Відповідач не тільки порушує договірні зобов`язання але й призводить до заподіяння ТОВ «СП «АТАД К» матеріальних збитків у вигляді втрат від неможливості використання сплачених на користь Відповідача коштів у своїй повсякденній господарській діяльності.

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦКУ встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 263740,00грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань 3% річних в розмірі 12854,62 грн. та інфляційні втрати в розмірі 24913,28 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 12854,62 грн. - 3% річних та 24913,28 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Позивач просить суд стягнути із відповідача вартість наданих правничих послуг в розмірі 15113,60 грн.

Так, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд задовольняє вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 15113,60 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Приватного підприємства «ВУД ТРЕЙД ІНДАСТРІ» (03191, м. Київ, вул. Д. Луценка, буд. 8 А, кВ. 3, ідентифікаційний код 41064500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 84/86, оф. 25, ідентифікаційний код 22909018) заборгованість в розмірі 263740 (двісті шістдесят три тисячі сімсот сорок ) грн., 3% річних в розмірі 12854 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 62 коп., інфляційні втрати в розмірі 24 913 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тринадцять) грн. 28 коп., судовий збір в розмірі 4522 (чотири тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 62 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 15113 (п`ятнадцять тисяч сто тринадцять) грн. 60 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.12.2020.

Суддя В.І. Мельник