ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2440/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6)

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6)

про стягнення 544 643,03 грн

за участю:

від позивача: Тодорашко А.В. - самопредставництво (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

Історія справи.

1. Зміст позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ).

19.08.2020р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", в якій просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 228 554,09 грн, інфляційні втрати у сумі 67 144,87 грн. пеню у сумі 218 735,65 грн, 3% річних у сумі 30 208,42 грн, та судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2020р. відкрито провадження у справі № 916/2440/20, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 21.09.2020р. о 17 год. 00 хв.

16.09.2020р. до суду від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" надійшло клопотання про зменшення розміру пені (т.3 а.с.71-74).

Ухвалою суду від 21.09.2020р., враховуючи неявку представників сторін, підготовче засідання у справі №916/2440/20 відкладено на 19.10.2020р. о 16 год. 15 хв.

22.09.2020р. до суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 21.09.2020р., без його участі.

Протокольною ухвалою від 19.10.2020р. судом було закрито підготовче провадження та призначено справу №916/2440/20 до розгляду по суті на 28.10.2020р. об 11:30.

23.10.2020р. до суду від представника Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ) надійшла заява, згідно якої останній просить суд наступні судові засідання по даній справі проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням сервісу EasyCon та повідомляє про реєстрацію в системі EasyCon із використанням електронного цифрового підпису.

Ухвалою суду від 27.10.2020р. задоволено заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ) про участь у судовому засіданні при розгляді справи №916/2440/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та вирішено проведення судових засідань при розгляді справи №916/2440/20 здійснювати в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

28.10.2020р. електронним зв`язком до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені (т.4 а.с.1-7).

28.10.2020р. електронним зв`язком до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю забезпечити явку належного представника у дане судове засідання.

У судове засідання 28.10.2020р. з`явився представник позивача.

Судом було визнано необґрунтованим клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на те, що у минулому судовому засіданні із представником Марченко Д.В. узгоджувалася дата та час судового засідання. Водночас, з огляду на необхідність ознайомлення із поданими безпосередньо в день судового засідання запереченнями, судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 16.11.2020р. о 14:00., про що відповідача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

В судове засідання 16.11.2020р. з`явився представник позивача. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не сповістив.

Судом було вислухано вступне слово позивача та оголошено перерву при розгляді справи по суті до 25.11.2020р. о 12:45, про що відповідача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 25.11.2020р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини відсутності суд не повідомляв.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ).

Між сторонами по справі укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) за №199-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р., в порушення прийнятих зобов`язань за яким Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату наданих послуг, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість у сумі 228 554,09 грн.

Враховуючи несвоєчасну оплату більшості виставлених рахунків відповідачу також нараховано 3 % річних та інфляційні збитки.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" проти зменшення розміру пені заперечує, виходячи з наступного: 1) період прострочення оплати рахунків є значним; 2) відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, за яких можливе зменшення неустойки, а лише зазначено про скрутне матеріальне становище; 3) в мережі Інтернет наявна інформація, оприлюднена відповідачем, яка свідчить про відсутність проблем із отриманням запланованого прибутку від власної господарської діяльності; 4) в період з 01.01.2020р. по 01.06.2020р. відповідачем здійснено 15 процедур закупівель товарів, робіт та послуг на загальну суму 31,5 млн.грн.; 5) надані відповідачем довідки банківських установ не підтверджують стан рахунків на дату подання клопотання про зменшення пені або станом на момент виникнення зобов`язання з оплати; 6) окрім вказаних відповідачем банків останній також має рахунок в АТ "Ощадбанк", який Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" використовує для розрахунків не тільки з позивачем, а також і з іншими особами; 7) зазначені в довідках банків залишки на рахунках не відповідають оприлюдненому відповідачем звіту про фінансовий стан на 31.03.2020р., а саме: згідно рядку "1167" балансу на рахунках відповідача у банках станом на 01.01.2020р. було 108 770 000 грн, а станом на 31.03.2020р. було вже 147 199 000 грн; 8) посилання відповідача на значну заборгованість контрагентів перед відповідачем за звітний період в жодному разі не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки виникнення такої заборгованості ще раз доводить те, що показники діяльності підприємства безпосередньо залежать від ефективності діяльності його менеджменту та раціонального використання державних грошових коштів; 9) відповідачем оплачуються рахунки за надані послуги лише після відкриття провадження у справах за позовними вимогами ДП "АМПУ", а отже зменшення штрафних санкцій лише спонукатиме відповідача в подальшому ухилятися від своєчасної оплати виставлених рахунків; 10) твердження відповідача про відсутність у позивача збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення строків виконання грошового зобов`язання не відповідає дійсності.

3.2. Доводи Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Письмового відзиву відповідачем не подано, натомість надано до суду клопотання про зменшення розміру пені, обґрунтоване наступним.

ДП "МТП "Чорноморськ" знаходиться у скрутному становищі, пов`язаному із зниженням попиту на послуги підприємства через складну політично-економічну ситуацію в країні. В 2020 році значно погіршився фінансовий результат, що виражається у збитках.

Водночас ДП "МТП "Чорноморськ" було оплачено рахунки, наведені у таблиці №1, яку надав позивач, що визнається останнім та підтверджується матеріалами справи.

В свою чергу, причиною несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань є зокрема численна заборгованість контрагентів та третіх осіб перед ДП "МТП "Чорноморськ".

Згідно інформації щодо суми дебіторської заборгованості станом на 31.07.2020 заборгованість контрагентів та третіх осіб перед ДП "МТП "Чорноморськ" становить 196 864 840,85грн. (деталізація у розрізі контрагентів додається).

Позивачем не було понесено збитків (матеріали справи не містять жодних доказів щодо понесення таких збитків), а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення у господарській діяльності ДП "АМПУ".

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

29.12.2017р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація) та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (Портовий оператор) укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) за №199-П-АМПУ-17 (т.1 а.с.33-41), відповідно до якого Адміністрація зобов`язалася забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (надалі - Послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язався сплатити Адміністрації плату за Послуги.

Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно- розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Відповідно до п. 2.1.3. договору Адміністрація зобов`язана складати у двох примірниках акт наданих послуг та рахунок за надані послуги за державними регульованими тарифами, на підставі наданої портовим оператором інформації за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, з урахуванням пунктів 3.2., 3.3. цього договору. Акт наданих послуг та рахунок за надані послуги складаються протягом календарного періоду (місяця) якщо Портовим оператором здійснено обробку понад однієї суднової партії, можливо складання акту наданих послуг та рахунку за надані послуги за календарний період (місяць).

В свою чергу Портовий оператор згідно п. 2.3.15. договору зобов`язаний здійснювати оплату наданої Адміністрацією послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Крім того умовами п. 2.3.21. договору на Портового оператора також покладено зобов`язаний підписувати отримані від Адміністрації Акти наданих послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати їх оформлення. Якщо у цей строк Портовий оператор не повернув підписаний Акт наданих послуг або не надав зауваження до наданих послуг, цей Акт вважається Сторонами погодженим (підписаним), а послуги вважаються прийнятими.

Відповідно до п. 3.1. договору нарахування плати за послуги із забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів), що перебуває(ють) у господарському віданні Адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 № 541 "Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України", зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.12.2015 за№ 1608/28053.

Для формування рахунку та акту наданих послуг за підсумками календарного періоду (місяця) Портовий оператор надає до Адміністрації у перший робочий день місяця, наступного за звітним, інформацію та документи, передбачені додатком 3 до цього договору, в паперовому/електронному вигляді. Формування рахунку та акту наданих послуг здійснюється на останню дату календарного періоду (місяця) протягом 6-ти робочих днів місяця наступного за звітним.

Згідно п. 3.4. договору оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Пунктом 3.7. договору сторони погодили, що при порушенні термінів оплати, передбачених цим договором, Адміністрація залишає за собою право не приймати наступне судно Портового оператора до обробки, з віднесенням відповідальності за простій судна на Портового оператора.

Відповідно до п. 6.4. договору за порушення Портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому договорі, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день оплати. Оплата пені і штрафу не звільняє Портового оператора від обов`язку сплатити суму заборгованості.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання обох сторін і діє протягом 3 років з дати його підписання. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.7.1. договору).

Матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі жодним чином не заперечується факт надання Адміністрацією відповідачу в січні 2020р. послуг, обумовлених договором, що підтверджується рахунками з додатками, а також підписаними та скріпленими печатками сторін актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (т.1 а.с.45-192, т.2 а.с.1-143).

При цьому, судом встановлено, що на підставі листа Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" від 23.03.2020р. №317/03.10-10-599 (т.2 а.с.144-145), яким позивачу надано додаткову інформацію для виставлення рахунку 22.01.2020р., тобто підтверджено фактичний об`єм прийнятого товару, Адміністрацією морського порту Чорноморськ було скореговано (зменшено) суму рахунку №ПО/1 044 від 22.01.2020р. (т.2 а.с.102) та фактично виставлено новий рахунок № ПО/1 044Р на суму 228 554,09 грн (т.2 а.с.99).

Наявні в матеріалах справи виписки по рахунках (т.2 а.с.175-194, т.3 а.с.1-64) свідчать про здійснення відповідачем часткової оплати виставлених рахунків. Доказів оплати рахунку на суму 228 554,09 грн матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Надаючи правову оцінку склавшимся між сторонами договірним правовідносинам суд зазначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) за №199-П-АМПУ-17 є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази у сукупності, суд вважає доведеним факт надання позивачем послуг, обумовлених договором.

В свою чергу, оскільки належних доказів, які підтверджують оплату ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" наданих за актом № ПО/1 044Р послуг на суму 228 554,09 грн відповідачем згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надано, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ) в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, враховуючи положення п.6.4. договору, а також факт оплати наданих послуг з простроченням, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу пені.

Водночас, досліджуючи наданий позивачем розрахунок суми пені, суд встановив його помилковість в часині здійснення нарахувань по рахунку №ПО 377 від 03.01.2020р. на суму 119 378,45 грн, викликану скоріш за все технічною помилкою під час внесення даних у таблицю, що було також підтверджено представником позивача під час розгляду справи по суті, а також в частині здійснення нарахувань по рахунку №ПО 1 044 на суму 230 114,84 грн, тоді як фактично послуги були надані на суму 228 554,09 грн, яка і була зазначена в скорегованому рахунку. В іншій частині, враховуючи також відсутність жодних заперечень відповідача з приводу розрахунку, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком пені.

Враховуючи наведене, судом за допомогою системи "Ліга-закон" було зроблено власний розрахунок пені по спірним рахункам.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
119378.4504.02.2020 - 12.03.20203811.0000 %0.060 % 2726.79
119378.4513.03.2020 - 22.04.20204110.0000 %0.055 % 2674.60
228554.0920.02.2020 - 12.03.20202211.0000 %0.060 % 3022.41
228554.0913.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 % 5245.50
228554.0924.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 % 4895.80
228554.0912.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 % 3072.37
228554.0923.07.2020 - 10.08.2020196.0000 %0.033 % 1423.78
Таким чином, з урахуванням зроблених судом розрахунків, загальна сума пені складає 204 623,16 грн.

Водночас, вирішуючи питання щодо зменшення розміру пені, з урахуванням відповідного клопотання відповідача, суд вказує наступне.

Так, норми матеріального права, а саме ст.233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України, встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Водночас, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення за клопотанням відповідача суми пені до 10 936,78 грн (5%), суд, враховуючи дискреційність повноважень суду щодо зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зазначає наступне.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд, дослідивши наведені в клопотанні доводи та надані на їх підтвердження докази, дійшов висновку про те, що означені відповідачем обставини щодо майнового стану дійсно мають місце, про що свідчать в тому числі звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2020р., який засвідчує погіршення фінансового стану підприємства порівняно із аналогічним періодом попереднього року; наказ ДП "МТП "Чорноморськ" №500 від 31.12.2019р. про скасування надбавок за виконання особливо важкої роботи та термін її виконання (т.3 а.с.79-80); наказ ДП "МТП "Чорноморськ" №501 від 31.12.2019р. про скасування надбавок за високі досягнення у праці та особливий характер роботи (т.3 а.с.81-82); накази ДП "МТП "Чорноморськ" №503 та №505 від 31.12.2019р. про заходи щодо подолання фінансової кризи (т.3 а.с.83-84); розшифровка дебіторської заборгованості, сума якої складає 196 864 840,85 грн (т.3 а.с.88-92).

При цьому, суд також враховує сплату відповідачем наданих послуг у повному обсязі, окрім наданих послуг по рахунку №ПО/1 044, щодо якого сторонами було проведено коригування.

Суд також враховує, що доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, матеріали справи не містять, вимоги про стягнення збитків позивачем не заявлялись.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

Водночас зменшення розміру пені до 5% фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 100 000 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків сплати боргу, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив його помилковість в частині здійснення нарахувань по рахунку №ПО 1 044 на суму 230 114,84 грн, тоді як фактично послуги були надані на суму 228 554,09 грн, яка і була зазначена в скорегованому рахунку, з огляду на що, судом за допомогою системи "Ліга-закон" було зроблено власний розрахунок 3% річних по такому рахунку.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
228554.0920.02.2020 - 10.08.20201733 %3240.97

Водночас, оскільки заявлена позивачем сума 3% річних по такому рахунку складає 3235,43 грн, приймаючи до уваги положення чинного господарського процесуального законодавства щодо меж позовних вимог, суд задовольняє відповідні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у визначеній позивачем сумі 30 208,42 грн.

Стосовно інфляційних нарахувань, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, суд вказує, що такі нарахування не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно із Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Саме такі рекомендації судам щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ викладені у розділі 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив його помилковість в частині здійснення нарахувань по рахунку №ПО 377 від 03.01.2020р, на суму 119 378,45 грн, про що вже було раніше зазначено, в частині здійснення нарахувань по рахунку №ПО 1 044 на суму 230 114,84 грн, а не на суму 228 554,09 грн, зазначену в скорегованому рахунку, а також в частині неврахування індексу інфляції по десяти рахункам за періоди, по яким мала місце дефляція. В іншій частині, враховуючи також відсутність жодних заперечень відповідача з приводу розрахунку, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, судом за допомогою системи "Ліга-закон" було зроблено власний розрахунок інфляційних втрат по означеним рахункам.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.02.2020 - 04.03..997-71.4523744.55
01.02.2020 - 04.03.2020764.880.997-2.29762.59
01.02.2020 - 04.03.202097.210.997-0.2996.92
04.02.2020 - 04.03.20201960.790.997-5.881954.91
31.01.2020 - 04.03.20203879.80.997-11.643868.16
31.01.2020 - 04.03.20204434.060.997-13.304420.76
01.02.2020 - 04.03.20207149.910.997-21.457128.46
01.02.2020 - 04.03..030.997-433.45144048.58
04.02.2020 - 22.04..451.0131553.81120932.26
01.02.2020 - 04.03..70.997-1337.02444334.68
04.02.2020 - 04.03..120.997-1225.42407246.70
20.02.2020 - 10.08..091.0153433.69231987.78

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат складає 58 386,75 грн, а отже вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору (без урахуванням зменшення судом суми штрафу), відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6, ) основний борг у сумі 228 554 /двісті двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири/ грн 09 коп., 3% річних у сумі 30 208 /тридцять тисяч двісті вісім/ грн 42 коп., інфляційні втрати у сумі 58 386 /п`ятдесят вісім тисяч триста вісімдесят шість/ грн 75 коп., пеню у сумі 100 000 /сто тисяч/ грн, судовий збір у сумі 7826 /сім тисяч вісімсот двадцять шість/ грн 58 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 07 грудня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська