ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
08.12.2020 Справа № 905/2061/20
про: зобов`язання виконати умови договору
суддя Величко Н.В.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання укладеного з відповідачем договору № 22/06-1 від 22.06.2018 за актами приймання-передачі наданих послуг № 33 та № 34 від 20.11.2018 було передано відповідачу на переробку у листопаді 2018 року всього 8178,2т рядового вугілля; виставлені відповідачем рахунки на оплату вартості послуг переробки (збагачення) вугілля на загальну суму 1.185.806,28 грн. позивачем оплачено за платіжним дорученням № 49191049 від 27.11.2018 та повідомлено відповідачу реквізити відвантаження вугільного концентрату. Позивач стверджує, що відповідачем відвантажено позивачу загальний обсяг вугільного концентрату марки Ж (0-100) лише 4944,00т., а залишок невідвантаженого продукту збагачення (вугілля кам"яного (концентрату) марки Ж(0-100)) складає 68,00 т. До теперішнього часу залишок концентрату відповідачем не повернуто, пред"явлені претензії залишились без задоволення, що зумовило звернення до суду з цим позовом.
Подані матеріали відносяться до юрисдикції та підсудні господарського суду, але є не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
За твердженням позивача, викладеним у позовній заяві, його вимоги мають немайновий характер, у зв"язку з чим ним сплачено судовий збір за ставками для позовів немайнового характеру у розмірі 2102,00 грн. (платіжне доручення № 239 від 24.11.2020).
Суд вважає такі доводи позивача не переконливими та зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янська промислова група" про зобов`язання виконати умови договору та повернути вугілля є вимогою про зобов`язання вчинити певні дії щодо відвантаження вугілля певної вартості, що свідчить про її майновий характер.
Суд констатує, що позивач заявив позовну вимогу майнового характеру, оскільки фактично просить суд зобов`язати відповідача поставити товар.
Отже, позовні вимоги про зобов`язання виконати умови договору та повернути товар мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України «Про судовий збір» виходячи з розміру грошових вимог позивача, на припинення яких спрямовано позов.
В той же час, у позовній заяві позивач не зазначив вартість вугілля (збагачене вугілля - вугільний концентрат марки Ж(0-100) у кількості 68т), який має бути відвантажений відповідачем на виконання умов договору №22/06-1 від 22.06.2018, про що просить позивач.
З врахуванням приписів Закону України "Про судовий збір", позивач повинен був сплатити судовий збір за ставкою, що підлягала сплаті при поданні позову, виходячи з вартості вугілля (збагачене вугілля - вугільний концентрат марки Ж(0-100) у кількості 68т). Станом на момент звернення із позовом у 2020 році, судовий збір становив для позовних заяв майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
До позовної заяви додано платіжне доручення №239 від 24.11.2020 про сплату судового збору на суму 2102,00 грн.
Фактично в позовній заяві відсутня ціна позову, яка має бути обов`язково зазначеною у позовних заявах майнового характеру. Вказані обставини позбавляють можливості суд встановити вірний розмір судового збору, який має бути сплачений за подання такого позову.
Отже, позивачем при поданні даної позовної заяви не було дотримано приписи пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з ч.ч.2, 4 ст.91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об`єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п.5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій - також і цих вимог.
Згідно з п.5.27 Державного стандарту «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Натомість, до позовної заяви додані копії документів, зміст яких неможливо розібрати через погану якість копії, а саме: рахунки: №№33, 34 від 20.11.2018; акти приймання-передачі наданих послуг за договором №22/06-1 від 22.06.2018: №№33, 34 від 20.11.2018; акти наданих послуг звірки рядового вугілля і відвантажених продуктів збагачення, що надійшли: від 30.11.2018 (шахта Центральна), від 30.11.2018 (шахта Торецька); акти прийому-передачі вугільної продукції за Договором №2709/1 від 27.09.2018: від 07.11.2018, від 10.11.2018, від 11.11.2018, від 13.11.2018, від 15.11.2018, від 15.11.2018, від 18.11.2018, від 24.11.2018, від 29.11.2018, від 04.11.2018, від 14.11.2018, що не узгоджується з положеннями Державного стандарту «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003".
Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Виходячи з викладеного вище, керуючись ч.1 ст.174, ст.234 ГПК України, суд,-
2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:
- належним чином засвідчених копій належної якості письмових доказів, про які зазначено в даній ухвалі.
- відомостей із зазначенням ціни позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янська промислова група" до Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" про зобов`язання виконати умови договору, а саме вартості товару, що має бути відвантажений на виконання умов договору №22/06-1 від 22.06.2018 і, відповідно, всі можливі докази на підтвердження розрахунку ціни позову
- докази про сплату судового збору у порядку, встановленому Законом України "Про судовий збір" для позовних заяв майнового характеру.
3. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою
4. Ухвала набрала законної сили 08.12.2020 та оскарженню не підлягає.
Суддя Н.В. Величко