ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без руху

"08" грудня 2020 р. м ХарківСправа № 922/3912/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Адвокатського об`єднання "Ястребова і партнери", м.Харків
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Харків
про стягнення 28823,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Адвокатське об`єднання "Ястребова і партнери" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 28823,57 грн., з яких 16362,00 грн. боргу за надані послуги за листопад 2018 року по справі №905/1849/17, 2072,23 грн. пені, 942,72 грн. 3% річних, 1668,87 грн. інфляційних, 7777,75 грн. забезпечувального платежу за договором про надання правової допомоги №80-6/0258-18/вх.54 від 02.03.2018 року.

Разом з позовом надано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на відсутність коштів на сплату судового збору та збитковістю позивача.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В постанові ВС від 17.05.2018 року по справі №904/9117/17 зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою статті вищезазначеного Закону.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з важким фінансовим становищем та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вказаного, посилання позивача на скрутний фінансовий стан не можуть слугувати безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Під час розгляду даного клопотання суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Отже, право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви з викладених мотивів слід відмовити.

Таким чином, розглянувши позовну заяву з додатками, суд встановив, що вона не відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру до господарського суду ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір судового збору визначається залежно від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється на 1 січня календарного року.

Згідно з ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 гривні.

Проте, судовий збір позивачем не сплачено.

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 2,4,5 статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до приписів пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003 ( відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки юридичної особи").

Проте, подані заявником копії документів, в якості додатків до позову, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не відповідають вимогам статті 91 ГПК України та не відповідають приписам пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003, оскільки не засвідчені у відповідності до вищезазначених вимог.

В даному випадку копії документів, доданих до позовної заяви не засвідчені у відповідності до вищезазначених вимог, оскільки не містять дати засвідчення копій.

Згідно з статтею 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк на усунення відповідних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позову.

2. Залишити позовну заяву Адвокатського об`єднання "Ястребова і партнери" області без руху.

3. Встановити Адвокатському об`єднанню "Ястребова і партнери" строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

4. Визначити Адвокатському об`єднанню "Ястребова і партнери" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, а саме, сплативши 2102,00 грн.;

- надання належним чином засвідчених копій додатків до позову.

5. Попередити позивача про те, що відповідно до вимог ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 08.12.2020 р.

Суддя К.В. Аріт