РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2020Справа № 910/10035/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Київ»

до Товариство з обмеженою відповідальністю «Телк «Транслогістик Київ»

про стягнення 312.333,36 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

13.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Київ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Строй+11» про стягнення 312.333,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору постачання програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу Windows Azure № 31/04-18 від 01.01.2018, позивачем було надано відповідачу продукцію у вигляді онлайн-сервісу. Умовами договору встановлено, що протягом 5 робочих днів з дати здійснення постачання програмної продукції відповідач підписує акт прийняття-передачі або в той же строк надає письмову обґрунтовану відмову від його підписання. У зв`язку з тим, що з 13.12.2018 відповідач не неналежно виконує взяті на себе за договором зобов`язання позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача 312.333,36 грн, з яких 284.471,15 грн основного боргу, 14.223,58 грн штрафу за прострочення оплати, 7.816,86 грн штрафу за порушення строків підписання актів приймання-передачі, 5.821,77 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10035/20 від 20.07.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

23.07.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 (після виходу судді з відпустки) відкрито провадження у справі № 910/10035/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дану ухвалу було надіслано відповідачу 31.08.2020 рекомендованою кореспонденцією за № 628 на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01159, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15-А, яка вказана в позовній заяві як фактична адреса відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 25.08.2020 (номер відправлення 628) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «адресат вибув».

Судом було з`ясовано, що ухвалу суду від 25.08.2020 не було надіслано на юридичну адресу відповідача, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 16.07.2020 була: 04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83Д, офіс 730, у зв`язку з чим 07.10.2020 вказану ухвалу суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією № 211 за вказаною адресою.

В подальшому судом було з`ясовано, що відповідач змінив місцезнаходження на адресу: 85160, Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Торецька, 34, у зв`язку з чим ухвалу суду від 25.08.2020 було надіслано на вказану адресу відповідача 09.10.2020 рекомендованою кореспонденцією № 831.

30.10.2020 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що умовами п. 2.1 договору передбачено надання знижки покупцю на використання онлайн-сервісів від базової/тарифної вартості у розмірі 27% від цін на сайті. Постачальник в порушення прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору жодного разу не надав покупцю знижку на використання онлайн-сервісів. За розрахунками відповідача за весь період дії договору не надана знижка складає 411.281,05 грн, а отже має місце переплата за договором, що в свою чергу свідчить про відсутність заборгованості та відсутність підстав для її стягнення та нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Відповідач зазначає, що він неодноразово звертався до позивача з вимогою дотримуватись умов договору та надати відповідачу передбачену умовами договору знижку та відобразити в додатках та актах приймання-передачі ПП суму поставлено ПП з урахуванням знижки. У зв`язку з порушенням позивачем умов договору щодо не надання знижки, у відповідача відсутні підстави для підписання відповідних додатків №№ 8-17 до договору. Також відповідач зазначає, що акти приймання-передачі складені позивачем в односторонньому порядку, їх умови не відповідають умовам, які передбачені договору, а отже не підлягають підписанню покупцем.

Стосовно зазначення у відзиві, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега-Строй+11» () перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Телк «Транслогістик Київ» суд відзначає наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у реєстрі за кодом в Реєстрі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Телк «Транслогістик Київ»; місцезнаходження: 85160, Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Торецька, 34.

З урахуванням того, що мало місце зміна найменування відповідача, відповідачем у даній справі слід вважати Товариство з обмеженою відповідальністю «Телк «Транслогістик Київ».

Також у відзиві міститься клопотання про розгляд справи № 910/10035/20 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10035/20 від 02.11.2020 в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи № 910/10035/20 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відмовлено.

12.11.2020 позивачем до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник позивача 13.11.2020 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника позивача.

19.11.2020 позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач невірно трактує умови п. 2.1 договору щодо знижки, яка на його думку не була надана. Проте вартість програмної продукції, що постачалась відповідачу вказувалась у додатках до договору та актах вже зі знижкою яку Microsoft надає безпосередньо відповідачу. Тому розрахунок який надає відповідач в якому здійснено вирахування знижки є некоректною, оскільки договором не передбачена стала знижка розміром 27%, оскільки вона регулюється Microsoft та вже врахована у вартість програмної продукції (ПП), що постачається. Зазначає, що протягом строку дії договору від відповідач жодного разу не надавав письмової обґрунтованої затримки, або відмови від підписання додатків до договору чи актів (п. 4.6., п. 4.7. договору), це свідчить що у відповідача не було жодних претензій, щодо ціни та безпосередньо до поставленої ПП у вигляді онлайн-сервісу: Windows Azure. Відтак відповідач не може на даному етапі оспорювати вартість, зазначену у додатках до договору чи актах, оскільки не зробив це у встановлений договором термін.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПА Київ» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега-Строй+11», змінило найменування Товариством з обмеженою відповідальністю «Телк «Транслогістик Київ» (покупець, відповідач) було укладено договір постачання програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу: Windows Azure № 31/04-18 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник бере на себе зобов`язання за допомогою всесвітньої мережі Інтернет здійснити постачання наступного ПП у вигляді онлайн-сервісу: Windows Azure, а покупець зобов`язується прийняти таке постачання та здійснити оплату на умовах, зазначених в даному договорі та додатку до нього.

Договором визначено наступні терміни

Правовласник - Microsoft Ireland Operations Limited (Atrium Building Block B, Carmenhall Road, Sandyford Industrial Estate, Dublin 18, Ireland)-Microsoft.

Windows Azure - ПП, що надається в електронному вигляді через мережу Інтернет чи електронну мережу, і характер яких передбачає автоматизацію їх надання та мінімальне людське втручання, і неможливість їх забезпечення за відсутності інформаційних технологій, включаючи програмне забезпечення та зміну чи оновлення програмного забезпечення.

Платформа Windows Azure - масштабна Інтернет-платформа служб хмарних обчислень, що розміщується в центрах обробки даних Правовласника, що включає в себе операційну систему для хмарних обчислень і набір служб для розробників. Технічні аспекти та особливості використання платформи Windows Azure викладені Правовласником на офіційному Інтернет-сайті vvww.windowsazure.com.

Програмна продукція (ПП) - результат комп`ютерного програмування у вигляді операційної системи, системної, прикладної, розважальної та/або навчальної комп`ютерної програми (їх компонентів), а також у вигляді Інтернет-сайтів та/або онлайн-сервісів, а також будь-яка пов`язана з нею інформація та документація.

Онлайн сервіс - ПП, що надається в електронному вигляді через мережу Інтернет чи електронну мережу, і характер якої передбачає автоматизацію її надання та мінімальне людське втручання, і неможливість її забезпечення за відсутності інформаційних технологій, включаючи програмне забезпечення та зміну чи оновлення програмного забезпечення;

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору не сплатив вартість ПП, у зв`язку з чим виникла заборгованість та позивачем за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання нараховані штраф та інфляційні втрати. Також позивачем за порушення строків підписання актів приймання-передачі нараховано штраф.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 9.1 договору він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.08.2019, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Відповідно до п. 2.1 договору сума договору складається з вартості ПП у вигляді онлайн-сервісів, які здійснює постачальник та приймає покупець протягом строку дії договору в порядку, визначеному у додатку до договору та відображається в ньому.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4.1 договору на підставі замовлення, яке має містити найменування юридичної особи-покупця, назву зареєстрованого домену, місцезнаходження юридичної особи-покупця, номер та дату цього договору, об`єм та вид ПП, направленого на електронну адресу відповідальної особи постачальника сторони укладають додаток до договору, який має бути погоджено сторонами протягом 2 (двох) робочих днів після отримання замовлення постачальником.

Згідно з п. 4.2 договору строк поставки ПП у вигляді онлайн-сервісу становить 15 (п`ятнадцять) робочих днів з дати підписання відповідного додатку до договору, про що сторони складають відповідний акт приймання - передачі ПП.

Відповідно до п. 4.4 договору постачання ПП у вигляді онлайн-сервісу здійснюється через всесвітню мережу Інтернет за допомогою електронного листа (імейлу) від постачальника па електронну адресу , що відображає передачу покупцю відповідних можливостей та містить в собі достатню інформацію для нормального господарського використання (зокрема, але не обмежуючись: лінк/ веб-посилання на сервер, де містяться дані активації для активації служби керування онлайн-сервісом або логін/пароль для входу в закриту частину сайту виробника для отримання вищевказаних даних).

Згідно з п. 4.5 договору приймання-передача за цим договором супроводжується відповідним оформленням актів приймання-передачі та додатку до нього уповноваженими представниками сторін. Протягом 5-ти днів з моменту оплати покупець матиме доступ до ПП у вигляді онлайн-сервісу та/або матиме змогу отримати коди на активацію ПП у вигляді онлайн-сервісу (у разі потреби) на сайті https://www.microsoft.com/licensing/sei-vicecenter, про що сторони складають акт приймання-передачі.

Згідно з п. 4.6 договору покупець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати здійснення постачання ПП у вигляді онлайн-сервісу (що одночасно є датою складання акту приймання-передачі згідно п. 4.8 цього договору) підписує акт приймання-передачі або в той же строк надає постачальнику письмову мотивовану відмову від підписання акту.

Відповідно до п. 4.7 договору у випадку відсутності письмового мотивованого обґрунтування затримки, або відмови від підписання акту у визначений строк, вважається, що зобов`язання постачальника належним чином виконані, а акт - оформлений належним чином.

Позивач зазначив та відповідачем не заперечено, що згідно додатку № 1 від 16.04.2018 до договору вартість постачання ПП становила 241.478,96 грн.

Позивачем подано наступні додатки до договору, які підписано обома сторонами

додаток № 2 від 12.06.2018, вартість постачання ПП - 31.326,00 грн,

додаток № 3 від 12.07.2018, вартість постачання ПП - 223.719,75 грн,

додаток № 4 від 30.08.2018, вартість постачання ПП - 62.467,44 грн,

додаток № 5 від 12.09.2018, вартість постачання ПП - 101.936,03 грн,

додаток № 6 від 17.10.2018, вартість постачання ПП - 96.328,21 грн,

додаток № 7 від 14.11.2018, вартість постачання ПП - 99.675,54 грн,

Також в матеріалах справи наявні наступні додатки до договору, які з боку відповідача не підписані

додаток № 8 від 13.12.2018, вартість постачання ПП - 104.020,23 грн,

додаток № 9 від 14.01.2019, вартість постачання ПП - 109.328,17 грн,

додаток № 10 від 12.02.2019, вартість постачання ПП - 108.270,21 грн,

додаток № 11 від 12.03.2019, вартість постачання ПП - 102.369,94 грн,

додаток № 12 від 12.04.2019, вартість постачання ПП - 108.979,67 грн, період постачання 01.03.2019 - 31.03.2019,

додаток № 13 від 13.05.2019, вартість постачання ПП - 104.825,41 грн, період постачання 01.04.2019 - 30.04.2019,

додаток № 14 від 13.06.2019, вартість постачання ПП - 109.993,92 грн, період постачання 01.05.2019 - 31.05.2019,

додаток № 15 від 12.07.2019, вартість постачання ПП - 2.056,51 грн, період постачання 01.05.2019 - 31.05.2019,

додаток № 16 від 19.08.2019, вартість постачання ПП - 406,87 грн, період постачання 01.07.2019 - 31.07.2019,

додаток № 17 від 01.07.2019, вартість постачання ПП - 31.440,00 грн, строк оплати не пізніше 15.07.2019, період постачання з 01.06.2019 - 30.06.2019.

В матеріалах справи наявні наступні акти приймання-передачі програмної продукції, що підписані обома сторонами:

№ 320 від 25.07.2018 на суму 31.326,00 грн,

№ 311 від 24.07.2018 на суму 223.719,75 грн,

№ 362 від 30.08.2018 на суму 62.467,44 грн,

№ 379 від 13.09.2018 на суму 101.936,03 грн.

№ 417 від 16.10.2018 на суму 96.328,21 грн,

№ 486 від 14.11.2018 на суму 99.675,54 грн,

Також позивачем подано наступні акти приймання-передачі програмної продукції, які з боку відповідача не підписані:

№ 552 від 20.12.2018 на суму 104.020,23 грн,

№ 22 від 23.01.2019 на суму 109.328,17 грн,

№ 50 від 19.02.2019 на суму 108.270,21 грн,

№ 92 від 22.03.2019 на суму 102.369,94 грн,

№ 143 від 18.04.2019 на суму 108.979,67 грн,

№ 230 від 17.04.2020 на суму 104.825,41 грн,

№ 231 від 17.04.2020 на суму 109.993,92 грн,

№ 232 від 17.04.2020 на суму 2.056,51 грн,

№ 233 від 17.04.2020 на суму 406,87 грн,

№ 234 від 17.04.2020 на суму 31.440,00 грн.

Загальна вартість згідно зазначених додатків та актів приймання-передачі поставленої ПП становить 1.656.318,25 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача з претензією № 29/27-04/20 від 23.04.2020 про сплату боргу за поставлену ПП в розмірі 284.471,15 грн. Разом з претензією відповідачу були надіслані вказані вище додатки №№ 8-17 та акти приймання-передачі, які з боку відповідача не підписані, для підписання.

Дана претензія з додатками надіслана відповідачу 30.04.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист за № 590 від 30.04.2020.

Проте, відповідач зазначені додатки до договору акти приймання-передачі не підписав та не повернув позивачу, а отже в силу умов п. 4.7 договору зобов`язання щодо постачання ПП у спірний період вважаються виконаними належним чином та прийнятими відповідачем без зауважень.

В матеріалах справи наявні банківські виписки, згідно яких вбачається, що відповідачем згідно договору здійснено оплату поставленого ПП на загальну суму 1.371.847,10 грн наступним чином

21.08.2018 в сумі 120.739,48 грн,

26.09.2018 в сумі 120.739,48 грн,

28.11.2018 в сумі 129.555,14 грн,

20.07.2018 в сумі 130.506,69 грн, з яких 31.326,00 грн зараховано позивачем в рахунок оплати за договором,

18.10.2018 в сумі 111.860,00 грн,

28.12.2018 в сумі 160.000,00 грн,

28.02.2019 в сумі 152.858,00 грн,

01.02.2019 в сумі 146.166,00 грн,

01.04.2019 в сумі 148.603,00 грн,

11.05.2019 в сумі 100.000,00 грн,

04.06.2019 в сумі 120.000,00 грн,

30.08.2019 в сумі 10.000,00 грн,

24.10.2019 в сумі 20.000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що не зважаючи на те, що додатки до договору №№ 8-11 та акти приймання-передачі програмної продукції № 552 від 20.12.2018, № 22 від 23.01.2019, № 50 від 19.02.2019, № 92 від 22.03.2019 відповідачем не підписано, однак відповідачем здійснено повну їх оплату.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт постачання йому позивачем у спірний період програмної продукції, заперечення відповідача зводяться до ненадання йому знижки, що передбачена умовами договору.

Пунктом 2.4 договору передбачено що за даним договором надається знижка на використання онлайн-сервісів від базової/тарифної вартості у розмірі 27% від ціни, що вказані на сайті http://azure.microsoft.com/ru-ru/pricing/. Знижка може змінюватись в більшу або меншу сторону в залежності від умов, наданих Windows.

Проте, відповідачем не доведено належними засобами доказування, що позивачем поставлено програмну продукцію за цінами без надання знижки, зокрема не подано доказів в підтвердження того, що ціни на сайті (визначеному в п. 2.4 договору) є більшими ніж встановлені позивачем у додатках до договору та актах приймання-передачі програмної продукції.

Слід зазначити що відповідачем не подано жодних доказів того, що відповідач звертався до позивача з приводу не надання йому знижки, передбаченої умовами п. 2.4 договору.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 2.2 договору оплата здійснюється покупцем на користь постачальника не пізніше 5-ти (п`яти) банківських днів від дати складання актів приймання-передачі ПП або в інші строки, які можуть бути зазначені у додатку або додатках до договору та відображається в ньому.

Додатком № 12 від 12.04.2019 встановлено строк оплати не пізніше 26.04.2019,

Додатком № 13 від 13.05.2019 встановлено строк оплати не пізніше 31.05.2019,

Додатком № 14 від 13.06.2019 встановлено строк оплати не пізніше 30.06.2019,

Додатком № 15 від 12.07.2019 встановлено строк оплати не пізніше 30.07.2019,

Додатком № 16 від 19.08.2019 встановлено строк оплати не пізніше 10.09.2019,

Додатком № 17 від 01.07.2019 встановлено строк оплати не пізніше 15.07.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором вартість поставленої ПП у визначений строк не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка підтверджується матеріалами справи складає 284.471,15 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті поставленої ПП за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості поставленої ПП в розмірі 284.471,15 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за поставлену ПП не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Умовами договору не визначено відповідальність у вигляді пені в разі порушення умов договору покупцем в частині строків оплати поставленого товару.

Враховуючи те, що неустойка, в даному випадку пеня, є договірною, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 12.305,00 грн безпідставні та задоволенню не підлягають.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.3 договору визначено, що у випадку порушення покупцем строків оплати, вказаних у договорі (додатках до нього) більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів, він сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 5 (п`яти) відсотків від суми простроченого платежу, що підлягає оплаті.

Оскільки прострочення з оплати вартості поставленої ПП мало місце, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 14.223,58 грн штрафу(за обґрунтованими розрахунками позивача).

Відповідно до п. 5.5 договору за необґрунтоване порушення покупцем строків підписання (за відсутності мотивованої відмови) акту приймання-передачі, які передбачені в цьому договорі та порушення відповідного зобов`язання, визначеного умовами цього договору, він повинен сплатити постачальнику штраф у розмірі 1 (одного) відсотку від суми, яка зазначена в цьому акті приймання - передачі.

Оскільки порушення покупцем строків підписання актів приймання-передачі мало місце та відповідачем не було надано вмотивованої відмови від їх підписання, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 7.816,86 грн штрафу (за обґрунтованими розрахунками позивача).

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення зі сплати поставленої ПП, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 5.821,77 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 5.821,77 грн інфляційних втрат (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Київ» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Телк «Транслогістик Київ» (85160, Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Торецька, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА Київ» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) 284.471 (двісті вісімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн 15 коп. основного боргу, 14.223 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять три) грн 58 коп. штрафу за прострочення оплати, 7.816 (сім тисяч вісімсот шістнадцять) грн 86 коп. штрафу за порушення строків підписання актів приймання-передачі, 5.821 (п`ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн 77 коп. інфляційних втрат, 4.685 (чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова