ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5298/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАБУД", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів у розмірі 503 064,20 грн. за непоставлений товар за рахунком фактурою № 500021588 від 03.03.2020 року.

Представники:

від позивача: Чумак О.В., ордер ЗР № 68879 від 26.10.2020 року, адвокат;

від відповідача: Родько О.А., ордер АР № 1026906 від 23.10.2020 року, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАБУД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" грошових коштів у розмірі 503 064,20 грн. за непоставлений товар за рахунком фактурою № 500021588 від 03.03.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 27.10.2020 року о 10:00 год.

19.10.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 16.10.2020 року.

У підготовчому судовому засіданні 27.10.2020 року оголошено перерву до 24.11.2020 року о 10:00 год.

24.11.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 23.11.2020 року, в якому відповідач просить суд залишити позовну заяву без руху та відмовити в задоволенні позовних вимог, та клопотання вих. № б/н від 23.11.2020 року про долучення додаткових документів до матеріалів справи, що підтверджують витрати на надання правничої допомоги.

У підготовчому судовому засіданні 24.11.2020 року судом було розглянуто клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови в його задоволенні.

24.11.2020 року у підготовчому судовому засіданні сторонами зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 24.11.2020 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 02.12.2020 року о 12:00 год.

24.11.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 23.11.2020 року, в якому відповідач просить суд залишити позовну заяву без руху та відмовити в задоволенні позовних вимог, та клопотання вих. № б/н від 23.11.2020 року про долучення додаткових документів до матеріалів справи, що підтверджують витрати на надання правничої допомоги.

Ухвалою суду від 24.11.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" про залишення позовної заяви без руху - відмовлено.

30.11.2020 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 02.12.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, а саме в частині поставки товару позивачу.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 530, 1212 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія рахунку № 500021588 від 03.03.2020;

- копія платіжного доручення № 425 від 05.03.2020;

- копія податкової накладної № 500661 від 05.03.2020;

- копія претензії № 15 від 02.04.2020;

- копія листа-вимоги щодо поставки товару від 13.08.2020;

- копія листа-вимоги щодо повернення коштів від 21.08.2020.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач не визнає позовних вимог, вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

По-перше, що стосується питання "домовленостей" на поставку товару згідно рахунку-фактури № 500021588 від 03.03.2020.

Наданий позивачем рахунок не містить найменування покупця, підпису особи, яка його виписала та відбитку печатки. Відповідно, не містить обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документу та не дає підстав вважати, що вказаний рахунок виписувався для оплати ТОВ "ВАБУД".

Ніяких перемовин із ТОВ "ВАБУД" ні в березні 2020 року, ні в інші періоди своєї діяльності ТОВ "АВ метал груп" не вело і ніяких договорів, в тому числі, усних, не укладало.

Жодних доказів про те, що "усні домовленості" мали місце, позивачем не надано і не може бути надано, бо вказані переговори відповідачем із ТОВ "ВАБУД" не велися.

Описаний Позивачем правочин є фіктивним, (який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином) (ч. 1 ст.234 Цивільного кодексу України).

Натомість, питання надходження грошових коштів в сумі 484 750,14 грн. на рахунок ТОВ "АВ метал груп" є частиною шахрайської схеми за активної участі ТОВ "ВАБУД", яка є предметом розгляду органу досудового розслідування - Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області в рамках кримінального провадження №10001208, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Весь замовлений обсяг товару було, за попередніми домовленостями з іншою юридичною особою, цій юридичній особі і було поставлено, документи передано для підпису. А згодом почали надходити вимоги щодо повернення грошових коштів від ТОВ "ВАБУД".

Відповідач був змушений 28.03.2020 звернутися до вищевказаного органу досудового розслідування із заявою про вчинення щодо нього незаконних дій, надавши відповідні матеріали. Станом на 15.10.2020 розслідування триває, ТОВ "АВ метал груп" визнано потерпілим.

По-друге, твердження позивача про те, що відповідач не відповідав на листи від 02.04.2020, 14.08.2020, 26.08.2020 про повернення сплачених грошових коштів не відповідають дійсності.

У відповідь на лист від 02.04.2020 ТОВ "АВ метал груп" аргументовано відмовило у поверненні грошових коштів у повному обсязі, запропонувало оформити відповідні документи за участю уповноважених представників сторін та надати пояснення слідчому, який здійснює досудове розслідування.

Враховуючи надіслані позивачем наступні однотипні листи-вимоги від 14.08.2020 та 26.08.2020, відповіді ТОВ "АВ метал груп" на лист від 03.04.2020 він не отримував і не міг отримати, бо місце реєстрації Позивача - багатоквартирний житловий будинок без вказівки квартири.

Оскільки суть вимог у всіх цих листах є тотожною, ТОВ "АВ метал груп" відповів по суті пред`явлених претензій на перший із них, тому аргументовано вважає, що відповідь надано.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується із доводами викладеними у відзиві відповідачем, з огляду на наступне.

Щодо рахунку, який не містить обов`язкових реквізитів, позивач зазначає, що на підтвердження досягнення між ТОВ «ВАБУД» та ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» домовленості щодо поставки арматури 10 мм А 500 С, у кількості 35 тон за ціною 13 850, 00 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 тону на загальну суму 484 750, 14 грн. (в т.ч. ПДВ) позивач надав суду, окрім рахунку № 500021588 від 03.03.2020: платіжне доручення № 425 від 05.03.2020, що підтверджує перерахування ТОВ «ВАБУД» на користь ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» коштів в сумі 484 750,14 грн. згідно рахунку № 500021588 від 03.03.2020 та копію податкової накладної №500661 від 05.03.2020 р. на суму 484 750, 14 грн. (в т.ч. ПДВ 80 791, 69 грн.) з номенклатурою Арматура 10 мм А 500 С на загальну кількість 35 тон, що Відповідач зареєстрував Єдиний реєстр податкових накладних після отримання коштів за товар.

Наданий суду позивачем рахунок № 500021588 від 03.03.2020 з наданими платіжним дорученням № 425 від 05.03.2020 та копією податкової накладної № 500661 від 05.03.2020 є належними та допустимими доказами в розумінні статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України та підтверджують факт перерахування ТОВ «ВАБУД» та отримання ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» коштів в сумі 484 750,14 грн.; номенклатуру та обсяг товару, за який позивач перерахував кошти відповідачеві.

Окрім того в судовому засіданні, що відбулось 27.10.2020 представник відповідача підтвердив факт отримання ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» від ТОВ «ВАБУД» коштів в сумі 484 750,14 грн. за товар - арматура 10 мм А 500 С загальною кількістю 35 тон.

Щодо надходження коштів позивачу за шахрайською схемою відповідача, останній зазначає, що звернення уповноважених осіб ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» до органу досудового розслідування з заявою про вчинення злочину за ст. 190 КК України є спробою ухилення Відповідачем від виконання взятих на себе зобов`язань.

Так наявність кримінального провадження не є підставою звільнення від обов`язку виконання зобов`язання та не є дає підстави вважати зобов`язання припиненим, адже відповідно до приписів ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Також наявність кримінального провадження не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання в розумінні ст. 617 Цивільного кодексу України.

Згідно витягу ЄРДР та листа № 257-юр від 17 квітня 2020, наданих відповідачем, ТОВ «Волиньторгхліб», ТОВ «ЛПГ ЄВРОСЕРВІС» та певна особа на ім`я ОСОБА_1 є причетними, до, як вказує відповідач, заволодінням його товару.

ТОВ «Вабуд» зазначає, що не має жодного стосунку до ТОВ «Волиньторгхліб», ТОВ «ЛПГ ЄВРОСЕРВІС» та особи на ім`я ОСОБА_1 , а також до будь-яких домовленостей які можливо мали місце між вказаними суб`єктами та ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП».

Окрім того, станом на 23.11.2020 представників позивача не викликали ні на допити, ні на вчиненні жодних інших процесуальних дій в рамках кримінального провадження, про яке вказує відповідач.

Таким чином, якщо злочинними діями певних осіб ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» було завдано майнової шкоди, відповідач в рамках кримінального провадження має право подати до винних осіб цивільний позов згідно вказаної ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, у наданому Відповідачем витязі є ЄРДР Відповідач вказує про службових осіб ТОВ «Волиньторгхліб», які шляхом обману заволоділи товарно-матеріальними цінностями ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП».

В листі № 257-юр від 17 квітня 2020 відповідач пише про ТОВ «ЛПГ ЄВРОСЕРВІС» та такого собі ОСОБА_1 , з якими відповідач досяг домовленості щодо поставки товару.

ТОВ «Вабуд» не уповноважувало згадувані відповідачем ТОВ «Волиньторгхліб», ТОВ «ЛПГ ЄВРОСЕРВІС» та особу на ім`я ОСОБА_1 на отримання жодних товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» чи будь-яких інших осіб.

Окрім того, в судовому засіданні 27.10.2020 представник відповідача заявив, що ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» відвантажило оплачену ТОВ «Вабуд» арматуру на ТОВ «Волиньторгхліб», при цьому не надав жодних документів, що підтверджували б факт здійснення даної господарської операції.

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач наполягає на тому, що позивачем належними та допустимими доказами не доведена наявність договірних відносин між сторонами, тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

03.03.2020 позивач отримав на електронну пошту рахунок-фактуру № 500021588 на здійснення платежу за поставку замовленого обсягу арматури 10 мм А 500 С у кількості 35 (тридцять п`ять) тон за ціною 13 850, 00 грн.на суму 484 750,14 грн. (в т.ч. ПДВ).

На підставі зазначеного рахунку останній перерахував на розрахунковий рахунок відповідача НОМЕР_1 кошти в сумі 484 750,14 грн. як платіж за поставку арматури 10 мм А 500 С, у кількості 35 (тридцять п`ять) тон за ціною 13 850, 00 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 тону, що підтверджується платіжним дорученням № 425 від 05.03.2020.

Відповідач 05.03.2020 зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ «ВАБУД» податкову накладну № 500661 від 05.03.2020 на суму 484 750,14грн., проте не поставив на користь позивача обсяг товару визначений у рахунку.

ТОВ «ВАБУД» 03.04.2020 направило на адресу ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» претензію № 15 від 02.04.2020, в якій повідомив про невиконання останнім взятих зобов`язань з поставки арматури 10 мм А 500 С.

14.08.2020 позивач направив на адресу відповідача листа-вимогу від 13.08.2020, в якому просив поставити арматуру 10 мм А 500 С в обсязі 35 тон, що оплачена позивачем.

Проте, відповідач відповіді на лист не надав, оплачений позивачем товар не поставив.

26.08.2013 позивач направив на адресу відповідача листа-вимогу від 21.08.2020, в якому просив повернути на користь ТОВ «ВАБУД» кошти в розмірі 484 750,14 грн. в зв`язку з не поставкою відповідачем арматури 10 мм А 500 С в обсязі 35 тон.

Ця вимога також була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти за непоставлений товар у розмірі 484 750,14 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до ч.1 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Між сторонами не укладався письмовий договір про поставку товару у вигляді окремого документу.

Рахунок на оплату товару також не можна визнати договором, укладеним в спрощений спосіб, оскільки він не містить підпису уповноваженої особи з боку постачальника (відповідача)

Отже між позивачем та відповідачем не було укладено договору поставки у встановлений законом спосіб.

Щодо суми коштів за непоставлений товар

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У ч. 2 ст. 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Позивачем було оплачено рахунок виставлений відповідачем.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, наданий позивачем рахунок не містить найменування покупця, підпису особи, яка його виписала та відбитку печатки. Відповідно, не містить обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документу, як не містить безумовного прийняття відповідачем зобов`язання поставити саме позивачу товар визначений у цьому рахунку, а саме арматури 10 мм А 500 С у кількості 35 (тридцять п`ять) тон за ціною 13 850, 00 грн. на суму 484 750,14 грн.

Отже, рахунок не є належним доказом виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем з постачання товару.

Предметом спору у даній справі є повернення коштів за непоставлений товар, а відтак кожна сторона повинна довести виконання нею зобов`язань виключно на підставі відповідних доказів, первинних бухгалтерських документів, які складаються при передачі продукції та її оплаті за господарським договором.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виникнення зобов`язання з поставки товару, а саме: письмового договору, або договору укладеного у спрощений спосіб де було зазначено строк поставки, суд вбачає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів за непоставлений товар.

З урахування викладеного позовні вимоги в частині стягнення коштів за непоставлений товар не підлягають задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних за період з 07.09.2020 по 07.12.2020 у загальному розмірі 3 625,66 грн. та інфляційних втрат за період з 07.09.2020 по 07.12.2020 у загальному розмірі 14 688,41 грн.

За відсутності підстав для стягнення грошових коштів за непоставлений товар відсутні підстави для стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо витрат на правничу допомогу

Позивач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 900,00 грн.

За п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Щодо судового збору

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАБУД" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" про стягнення грошових коштів у розмірі 503 064,20 грн. - відмовити .

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2020

Суддя В.Г. Бєлік