ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" грудня 2020 р. Справа№ 910/10903/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 (повний текст рішення складено 13.11.2020)

у справі №910/10903/20 (суддя: Удалова О.Г.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»

до: Міністерства фінансів України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Запорізька митниця ДФС

про: стягнення 66 364,62 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства фінансів України (далі - відповідач) про стягнення 66 364,62 грн.

В обґрунтування заявлених ним вимог позивач зазначив, що положення Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643) не узгоджуються з приписами ст. 43 Податкового кодексу України, адже за наявності у товариства податкового боргу Податковий кодекс України обмежує повернення грошових коштів такому товариству лише шляхом перерахування їх на поточний рахунок у банківській установі або шляхом видачі готівкових коштів. При цьому, на переконання позивача, податковий борг не є підставою для відмови товариству у поверненні сум надмірно сплачених митних та інших платежів. З огляду на викладене, позивач вважав, що затверджений Міністерством Порядок містить вказівку для державних службовців, яка суперечить вимогам Податкового кодексу України, адже Порядок не передбачає будь-яких альтернативних дій, окрім відмови, на випадок, коли заявник просить здійснити повернення грошових коштів не на поточний рахунок в установі банку або готівковими коштами.

Застосування таких положення Порядку має наслідком те, що позивач позбавлений можливості повернути здійснену ним переплату митних платежів за ВМД №112050000/2013/017476 від 05.07.2013 та за ВМД №112050000/2012/019485 від 31.08.2012 в загальному розмірі 11 060,77 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 03.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/10903/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Перевіривши відповідність апеляційної скарги і доданих до неї документів вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Пункт 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу передбачено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

Також, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Всупереч наведеному, апелянтом до апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи, де вбачалося б, що саме було надіслано стороні, а саме: на адресу відповідача Міністерства Фінансів України, третьої особи-1 Державна казначейська служба України та третьої особи-2 Запорізької митниці ДФС у справі 910/10903/20.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту надати суду апеляційної інстанції докази надсилання на адресу відповідача Міністерства Фінансів України, третьої особи-1 Державна казначейська служба України та третьої особи-2 Запорізької митниці ДФС апеляційної скарги з додатками.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі №910/10903/20 залишити без руху.

2. Роз`яснити апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше зазначеного строку, особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, надсилання на адресу відповідача Міністерства Фінансів України, третьої особи-1 Державна казначейська служба України та третьої особи-2 Запорізької митниці ДФС апеляційної скарги з додатками.

3. Попередити апелянта, що якщо докази сплати судового збору не будуть подані особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич