ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

09.12.2020м. ХарківСправа № 922/3969/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

без участі представників сторін

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора", м. Черкаси
боржник Фізичної особи-підприємця Боднар Ігоря Володимировича, п Буди Харківської області

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 р. до суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника - Фізичної особи-підприємця Боднар Ігоря Володимировича заборгованість за договором № 005Д від 12.01.2012 р. в розмірі 88430,88 грн. та судових витрат в сумі 210,20 грн.

Обгрунтовуючи свою заяву, ТОВ "Лакофарбовий завод "Аврора" зазначає, що 12.01.2012 р. між ФОП Бондар І.В. (Дилером, Боржником) та ТОВ "Сіколорс" (Продавцем, Заявником) було укладено дилерський договір № 005Д, за яким продавець зобов`язаний передавати, а дилер приймати та оплачувати лакофарбову продукцію на умовах, визначених в договорі.

18.06.2014 р. Додатковою угодою № 6 до договору було внесено зміни в частині преамбули та реквізити сторін, за якими продавець змінив назву юридичної особи з ТОВ "Сіколорс" на ТОВ "ХЕЛІОС УКРАЇНА".

14.11.2019 р. ТОВ "ХЕЛІОС УКРАЇНА" припинено шляхом приєднання до ТОВ "Лакофарбовий завод "Аврора", отже він є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ "ХЕЛІОС УКРАЇНА".

На виконання зобов`язань, визначених договором, заявник поставив боржнику товар - лакофарбову продукцію загальною вартістю 92040,06 грн., що підтверджується видатковими накладними про отримання товару № к-00002574 від 31.08.2015 р., № к-00003027 від 01.10.2015 р., № к-00003103 від 07.10.2015 р., № к-00003345 від 29.10.2015 р., № к-00003343 від 02.11.2015 р., № к-00003569 від 24.11.2015 р., № к-00003570 від 24.11.2015 р., № к-00003627 від 26.11.2015 р.

Додатковою угодою № 7 від 08.01.2015 р. до договору було внесено зміни в п. 3.3., згідно з якими максимальний строк відстрочки оплати товару, який був поставлений, але не оплачений складає 90 днів.

Заявник зазначає, що за своєю сутністю дилерський договір є договором поставки в розумінні ст. 628 Цивільного кодексу України, згідно якого сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає з суті змішаного договору.

Ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Заявник вказує, що боржником було частково оплачено товар в розмірі 3609,18 грн. та на теперішній час заборгованість складає 88430,88 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Цивільним кодексом України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК). Тобто, позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Загальна позовна давність установлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Так, заявник обґрунтовує свої вимоги стягненням Фізичної особи-підприємця Боднар Ігоря Володимировича заборгованості за договором № 005Д від 12.01.2012 р., а остання додаткова угода до Договору була укладена 08.01.20215, тобто строк установлений ст. 257 ЦК України сплив.

Щодо посилання заявника на те, що 14.11.2019 р. ТОВ "Хеліос Україна" припинено шляхом приєднання до ТОВ "Лакофарбовий завод "Аврора" суд зазначає, що заміна сторони у договірних правовідносинах не впливає на перебіг строків позовної давності.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами в позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 5 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" у видачі судового наказу (вх. № 3969/20 від 08.12.2020 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку в порядку ст. 255, 256 ГПК України.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 10.12.2020 року.

Суддя І. П. Жигалкін