номер провадження справи 18/85/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.11.2020 справа № 908/1527/20
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу у справі № 908/1527/20
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошових коштів
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 у справі №908/1527/20 у позові ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" відмовлено.

В судовому засіданні 12.11.2020 ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" заявляв про намір подати докази понесених судових витрат.

До господарського суду Запорізької області 20.11.2020 (згідно відбитку штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті направлено 18.11.2020) ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" подано заяву № 18/11/2020 від 18.11.2020 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 30000,00 грн. витрат на правничу допомогу. У своїй заяві позивач просить поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з знаходженням директора підприємства у службовому відрядженні та припаданням двох днів із наданого ГПК України терміну на подання такої заяви на вихідні дні.

Згідно витягу з протоколу передачі удової справи раніше визначеному складу суду від 20.11.2020 справу № 908/1527/20 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пропустивши один день із визначеного ГПК України строку, позивач просить поновити строк на подання заяви про винесення додаткового рішення посилаючись на припадання цього строку на вихідні дні та знаходження директора підприємства у відрядженні. До заяви надано копію посвідчення про відрядження, з якого вбачається, що директор ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" з 16.11.2020 по 18.11.2020 знаходився у м. Києві.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши подане ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, враховуючи наявність доказів знаходження директора підприємства у відрядженні та незначний термін пропущення цього строку (один день), суд дійшов висновку щодо наявності підстав для його задоволення, а відтак пропущений заявником строк підлягає поновленню.

За визначенням п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем до матеріалів справи та заяви надано копії: довіреності № б/н від 01.03.2019 щодо повноважень адвоката Гедікова С.Л. виступати від імені ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький", договору про надання правничої допомоги № 05/ю від 01.06.2020, укладеного ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" (Клієнт) та Адвокатом Гедіковим С.Л. (Адвокат), посвідчення адвоката України № 312 від 20.04.2000, свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю 312 від 20.04.2000, рахунок № 1 від 12.11.2020 на суму 30000,00 грн. та акт приймання-здачі наданих послуг № 1 від 12.11.2020.

Згідно із ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, вказаними вище документами підтверджено статус адвоката Гедікова С.Л. та надання ним правничої допомоги позивачу, разом з тим, зважаючи на висновок суду щодо відмови у позові, в силу ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача. Питання щодо співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом не розглядається з огляду на залишення цих витрат за позивачем.

Керуючись ст.ст. 119, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Додаткове рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241, 244 ГПК України 07.12.2020.

Суддя В.В. Левкут