ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення без розгляду клопотання

"07" грудня 2020 р.Справа № 643/6545/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши клопотання позивача ( вх.№ 28453 від 07.12.2020) та клопотання позивача (вх.№ 28454 від 07.12.2020) у справі

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дергчівським УМВС України в Харківській області» 13.05.1998 р.; місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
до Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (місце реєстрації: 61037, м. Харків, проспект Московський, 199, )
про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді
за участю представників:

позивача: Бєлоус Л.В., ордер серія АІ №1059621 від 05.10.20, адвокат;

відповідача: Бугайчук В.І., довіреність б/н від 17.07.19, адвокат,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом, у якому просив скасувати наказ про звільнення № 185 від 17.11.2017; поновити його на посаді генерального директора Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі СП "Радміртех" у формі ТОВ); стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2017 по дату ухвалення рішення у розмірі 1 560 000 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у справі № 643/6545/19 в задоволені позову відмолено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у справі № 643/6545/19 скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до СП "Радміртех" у формі ТОВ про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі - закрито. У своїй постанові Харківський апеляційний суд послався на те, що враховуючи приписи законодавства України та зміст правовідносин учасників справи, колегія суддів уважає, що хоча рішення уповноваженого органу товариства про припинення повноважень члена виконавчого органу може мати наслідки і в межах трудових правовідносин, визначальним за таких обставин є відносини корпоративні. Тому суд першої інстанції помилково розглянув у порядку цивільного судочинства спір, який належить до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи також те, що суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі №643/6545/19 на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року справу №643/6545/19 передано до Господарського суду Харківської області.

09 вересня 2020 року матеріали справи №643/6545/19 надійшли до Господарського суду Харківської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020 головуючим суддею у справі призначено суддю Рильову В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2020 справу №643/6545/19 прийнято та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні від 30.11.2020, керуючись ст.ст. 177, 181-183, 207 ГПК України, Суд виконав всі вимоги чинного законодавства щодо підготовчого провадження, зокрема, з`ясував питання наявності чи відсутності процесуальної волі учасників судового процесу надати Суду додаткові докази, заяви чи клопотання. Присутні в судовому засіданні 30.11.2020 представники позивача та відповідача повідомили Суд про відсутність такої процесуальної волі, зазначивши, що заяви та клопотання відсутні, всі обставини справи повідомлені та всі докази надані.

В судовому засіданні 30.11.2020 Суд оголосив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 643/6545/19 та призначив справу до судового розгляду по суті на 07 грудня 2020 року о 10:00 годині, дана ухвала занесена до протоколу судового засідання від 30.11.2020.

07 грудня 2020 року від представника позивача надійшли клопотання: 1. про витребування доказів (вх.№28453 від 07.12.2020) та 2. про залучення експерта з питань права (вх.№28454 від 07.12.2020).

В клопотанні про витребування доказів представник позивача просила Суд витребувати у відповідача (Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) докази на підтвердження місцезнаходження його учасника (МЕНЕДЖМЕНТ ОФ ІНВЕСТМЕНТ КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД) у період з 06 листопада 2017 року по 08 листопада 2017 року, обгрунтовуючи клопотання тим, що існує розбіжність між інформацією, наявною у позивача та доказами, які знаходяться в матеріаліх справи та словами представника відповіача.

Обґрунтовуючи клопотання про залучення експерта з питань права позивач посилався на те, що учасником відповідача є компанія резидент Великої Британії. За таких обставин позивач вважає наявними правові підстави для вирішення спору у цій справі згідно законодавства Великої Британії. Окрім того, позивач вважає, що довіреність, видана учасником відповідача ОСОБА_2 не відповідає вимогам законодавства Великої Британії.

Представник позивача в судовому засіданні з розгляду справи по суті 07.12.2020 в порядку положень статті 207 ГПК України зазначені клопотання підтримав, просив задовольнити, обгрунтовуючи поважність причин неподання вказаних клопотань під час підготовчого засідання тим, що про вказані обставини позивач дізнався зі слів представника відповідача в судовому засіданні 30.11.2020.

Присутній в судовому засіданні з розгляду справи по суті 07.12.2020 представник відповідача заперечував проти задоволення клопотань позивача.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши матеріали клопотання представника позивача про витребування доказів (вх.№28453 від 07.12.2020) та про залучення експерта з питань права (вх.№28454 від 07.12.2020), Суд зазначає наведене нижче.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (стаття 113 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В ч. 1 ст. 81 ГПК України зазначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 177 ГПК України завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Отже, з наведених вище приписів процесуального законодавства вбачається, що позивач мав звернутися до Суду із клопотаннями про витребування доказів та про залучення експерта з питань права разом із позовною заявою або під час підготовчого провадження.

Як свідчать матеріали позовної заяви, такі клопотання при зверненні до Суду позивач не заявляв. Під час підготовчого провадження такі клопотання також не було заявлено. Як зазначалось вище, під час останнього підготовчого засідання 30.11.2020 представник позивача на запитання Суду повідомив про відсутність у нього наміру надати додаткові докази по справі, а також про відсутність у нього заяв чи клопотань.

Таким чином, Суд констатує пропуск позивачем строку для звернення до Суду із клопотанням про витребування доказів та клопотанням про залучення експерта з питань права.

Одними із основних засад (принципів) господарського судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (частина третя статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами першою та другою статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 43 Господарського процесуального кодексу України).

Суд також звертає увагу на те, що чинний Господарський процесуальний кодекс України спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України визначено наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України також встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважною, крім випадку, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій (як то подання заяв по суті справи) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України. Так, процесуальний закон передбачає обов`язковість визнання судом поважною причини пропуску такого строку, задля його поновлення, а також одночасне із поданням заяви про поновлення процесуального строку вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч. 4 ст. 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Обґрунтовуючи пропуск позивачем процесуального строку для звернення до Суду із клопотаннями про витребування доказів (вх.№28453 від 07.12.2020) та про залучення експерта з питань права (вх.№28454 від 07.12.2020), представник позивача послався на те, що тільки в судовому засіданні 30.11.2020 йому стало відомо, що місцезнаходженням учасника відповідача є не Велика Британія, а Беліз.

Втім, суд стверджує, що такі обставини не свідчать про наявність об`єктивної неможливості виявлення процесуальної волі щодо витребування доказів та залучення до участі у справі експерта з питань права у встановлений законодавством строк.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, а позивачем не наведено неможливості перевірки обставин, які викладені в клопотаннях під час підготовки матеріалів позовної заяви чи під час підготовчого провадження.

Окрім того, як зазначає сам представник позивача, обставини, які зумовили звернення до Суду з цими клопотаннями стали йому відомі в судовому засіданні 30.11.2020. Суд повторно звертає увагу, що під час останнього підготовчого засідання 30.11.2020 представник позивача був присутній, на запитання Суду повідомив про відсутність у нього наміру надати додаткові докази по справі, а також про відсутність у нього заяв чи клопотань.

Суд створив всі належні умови всім учасникам судового процесу для надання доказів, які вони вважали необхідними для підтвердження своїх правових позицій у встановлений чинним процесуальним законодавством строк.

Враховуючи вище викладене в сукупності, Суд не вбачає поважності причин пропуску строку подання клопотань: 1. про витребування доказів (вх.№28453 від 07.12.2020) та 2. про залучення експерта з питань права (вх.№28454 від 07.12.2020).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З огляду на наведене, керуючись статтями 2, 13, 43, 70, 80, 81, 118, 119, 207, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про витребування у Спільного підприємства «Радміртех» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю доказів на підтвердження місцезнаходження його учасника Менеджмент Оф Інвестмент Кепітал Лімітед у період з 06 листопада 2017 року по 08 листопада 2017 року ( вх № 28453 від 07.12.2020р.) залишити без розгляду.

Клопотання позивача про залучення експерта з питань права ( вх № 28454 від 07.12.2020р.) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено "09" грудня 2020 р.

Суддя В.В. Рильова