ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Справа № 915/710/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства КАІ

(юридична адреса: 50027, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Мистецька,

буд.2, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком

(юридична адреса: 54034, м.Миколаїв, вул.Південна, буд.54, кв.82, ; адреса зазначена в позові: 54018, м.Миколаїв, пров.Фестивальний, буд.13),

про: стягнення заборгованості у розмірі 69567,84 грн, -

в с т а н о в и в:

25.05.2020 Приватне підприємство КАІ звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №80 від 21.05.2020 (вх.№6324/20), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком заборгованість у розмірі 69567,84 грн, з яких: 54000,0 грн основного боргу по Договору №35-21-18 від 14.12.2018 та 15567,84 грн пені.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору №35-21-18 від 14.12.2018 відповідач не виконав свої зобов`язання з надання замовнику ліцензії на використання програмного забезпечення Constanise.com, у визначений Договором строк. Позивач зазначає, що з метою застосування ліцензії між позивачем та відповідачем також були укладені Договір №04-41-18 від 14.12.2018 та Договір №95-21-О від 14.12.2018, умови яких відповідач також не виконав, а без установлення програмного забезпечення та його налаштування, як то було передбачено умовами договорів, придбання зазначеної ліцензії втрачає свій сенс. У зв`язку з невиконанням ТОВ Контактайз.ком умов договорів, ПП КАІ 19.02.2020 направило на його адресу претензію, якою, зокрема вимагало повернути грошові кошти за ненадання послуг та ліцензії за Договором №35-21-18 у розмірі 54000,0 грн. Як вбачається з трекінгу поштових відправлень відповідач зазначену претензію отримав 21.02.2020, однак відповіді на претензію не надав та кошти не повернув до цього часу. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору позивачем також нарахована пеня за прострочення поставки ліцензії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020, - справу №915/710/20 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 01.06.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 01.07.2020.

18.06.2020 від позивача на адресу суду надійшла заява №9/ю від 15.06.2020 (вх.№7318/20), в якій він просить проводити судове засідання за відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

30.06.2020 від позивача на електронну на адресу суду надійшла заява б/н від 30.06.2020 (вх.№ЕП:7883/20), в якій він просить проводити судове засідання за відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

01.07.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 21.07.2020.

17.07.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву вих.№4 від 14.07.2020 (вх.№8714/20), в якому він позовні вимоги не визнає з наступних причин.

10.09.2019 ліцензія на програмне забезпечення Contactise.com згідно Договору №35-12-18 від 14.12.2018 була направлена позивачу Укрпоштою за юридичною адресою позивача. Відповідач зазначає, що після того, як він не отримав підписаний акт приймання-передачі ліцензії, 04.12.2019 був повторно направлений акт за юридичною адресою позивача. Відповідач вважає, що Договір на постачання ліцензії Contactise.com №35-12-18 від 14.12.2018 є окремим самодостатнім Договором, який не включає умов про налаштування, а також не містить умов про його функціонування у зв`язці з іншими договорами.

21.07.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 26.08.2020.

28.07.2020 (вх.№ЕП:9241/20) на електронну адресу та 06.08.2020 (вх.№9658/20) на поштову адресу суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 27.07.2020 про приєднання до матеріалів справи документів.

07.08.2020 від позивача на адресу суду надійшли пояснення б/н від 04.08.2020 (вх.№9737/20), в яких він заперечує на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та просить суд проводити судове засідання за відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

26.08.2020 суд ухвалив підготовче засідання відкласти на 22.09.2020.

15.09.2020 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява б/н від 15.09.2020 (вх.№ЕП:11456/20), в якій він просить суд проводити судове засідання за відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Викладене в позовній заяві та поясненнях від 04.08.2020 підтримує в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 22.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2020.

19.10.2020 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява б/н від 19.10.2020 (вх.№ЕП:13142/20), в якій він просить проводити судове засідання за відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Викладене в позовній заяві та поясненнях від 04.08.2020 підтримує в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити.

21.10.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.10.2020 призначено розгляд справи №915/710/20 на 24.11.2020.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 24.11.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов наступних висновків.

14.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком (виконавець, відповідач у справі) та Приватним підприємством КАІ (замовник, позивач у справі) укладено Договір №35-21-18 (надалі - Договір), згідно п.1.1., якого виконавець зобов`язується надати замовнику ліцензію на використання програмного забезпечення Contactise.com.

Згідно до п.2.1. Договору ліцензія на використання програмного забезпечення Contactise.com, що визначена у Специфікації, що є Додатком №1 до цього Договору буде надана в момент підписання акту приймання-передачі або видаткової накладної.

У відповідності до п.2.2. Договору постачання програмного забезпечення Contactise.com здійснюється силами та за власний кошт виконавця за адресою місцезнаходження замовника.

Відповідно до Специфікації №1 від 14.12.2018 до Договору №35-21-18 від 14.12.2018 (надалі Специфікація №1) виконавець приймає на себе зобов`язання надати, а замовник сплатити послуги за номенклатурою, в кількості та за цінами, які наведені у таблиці, а саме: найменування товару - Ліцензія ПЗ Contactise.com з параметрами: кількість ліній без обмежень; кількість користувачів - без обмежень; кількість одночасних розмов 10. Термін дії ліцензії безстроково; кількість 1 шт.; ціна за одиницю 54000,0 грн; сума - 54000,0 грн.

Відповідно до п.п.1, 2 Специфікації №1 загальна вартість ліцензії відповідно до даної Специфікації становить 54000,0 грн без ПДВ. Ця специфікація є невід`ємною частиною Договору №35-21-18 від 14.12.2018 і набирає чинності з моменту її підписання. Вказана специфікація підписана обома сторонами без зауважень.

Пунктом 2.5. Договору встановлений строк постачання ліцензії на програмне забезпечення до 30.01.2019.

Відповідно до п.2.6. Договору документом, що підтверджує факт передачі програмного забезпечення Contactise.com, є видаткова накладна або акт приймання-передачі, підписаний постачальником і замовником протягом 3 (трьох) робочих днів від дати видачі ліцензії на використання програмного забезпечення Contactise.com.

У відповідності до п.2.7. Договору місце постачання програмного забезпечення Contactise.com: Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Мистецька, б.2.

Згідно п.3.1. Договору загальна вартість цього Договору, відповідно до Специфікації, що є Додатком №1 до цього Договору, складає грошову суму у розмірі 54000,0 грн.

Відповідно до п.3.2. Договору замовник зобов`язується сплатити 100% ціни Договору.

У відповідності до п.п.4.1.1. п.4.1. Договору обов`язки виконавця: здійснити поставку програмного забезпечення Contactise.com замовнику в строки визначені в п.2.1. цього Договору.

Згідно п.п.4.2.1. п.4.2. Договору обов`язки замовника: здійснити оплату вартості програмного забезпечення Contactise.com на умовах визначених у п.3.2. цього Договору.

Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не припиняє права замовника на використання програмного забезпечення, яке виникло на підставі цього Договору (п.7.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем на підставі Специфікації №1 та рахунку-фактури №45-12 від 14.12.2018 сплачено 100% вартості ліцензії у сумі 54000,0 грн, що підтверджується платіжним дорученням №409 від 20.12.2018 (т.1 а.с.16).

Відповідач в свою чергу не виконав свої зобов`язання належним чином у строк визначений п.2.5. Договору ліцензію не передав.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №26 від 19.02.2020, в якій зокрема, вимагав повернути грошові кошти за ненадання послуг та ліцензію за Договором №35-21-18 у розмірі 54000,0 грн. В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеної претензії та отримання її відповідачем (т.1 а.с.23-25).

Вказану претензію залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки, відповідач грошові кошти за ненадання послуг та ліцензію по Договору №35-21-18 від 14.12.20018 в сумі 54000,0 грн не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення вимог позивача посилаючись на те, що умови договору виконані ним належним чином, оскільки 10.09.2019 ліцензія на програмне забезпечення Contactise.com згідно Договору №35-12-18 від 14.12.2018 була направлена позивачу Укрпоштою за його юридичною адресою. Після того, як він не отримав підписаний акт приймання-передачі ліцензії, акт було повторно направлено позивачу 04.12.2019.

Суд вважає вказані посилання відповідача недоречними, оскільки п.2.5. Договору передбачено, що строк постачання ліцензії на програмне забезпечення до 30.01.2019, а п.2.6 договору передбачає, що підтвердженням факт передачі програмного забезпечення Contactise.com є видаткова накладна або акт приймання-передачі, підписаний постачальником і замовником.

Відповідачем не надано суду доказів підписання з боку позивача направлених йому актів приймання-передачі ліцензії чи видаткової накладної у визначений договором термін.

Крім того, суд звертає увагу, відповідача, що надані ним докази направлення позивачу ліцензії опис вкладення у цінний лист від 10.09.2019 та опис вкладення у цінний лист від 04.12.2019 про направлення акту приймання-передачі ліцензії №49 від 09.09.2019, а також Ліцензія від 09.09.2019 не завірені відповідачем належним чином, тому не можуть прийматись судом як належні докази у справі.

У відповідності до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

На підставі ч.2 ст.693 ЦК України позивач направив на адресу відповідача претензію №26 від 19.02.2020, в якій він просив останнього повернути кошти. В матеріалах справи містяться докази направлення на адресу відповідача зазначену претензію та отримання її відповідачем (т.1 а.с.23-25).

Претензію відповідачем залишено без відповіді та грошові кошти позивачу не повернуто.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо повернення отриманих коштів, відповідач, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують належне виконання позивачем зобов`язань з оплати, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 54000,0 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 15567,84 грн, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст.229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

У відповідності до п.5.2. Договору у випадку порушення виконавцем умов, визначених у п.2.1. та 2.2., виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від вартості послуг за кожен день прострочення надання ліцензії.

Позивачем здійснено нарахування пені за період з 20.05.2019 по 20.05.2020 (367 дн.) у сумі 15567,84 грн.

Суд вказує, що відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що розрахунок пені позивачем здійснено без врахування положень ч.6 ст.232 ГК України.

Судом уточнено розрахунок пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня в сумі 9202,19 грн за період з 20.05.2019 по 20.11.2019 включно (185 дн.). В частині стягнення пені у сумі 6365,65 грн слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судові витрати, відповідно до приписів ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком (54034, м.Миколаїв, вул.Південна, буд.54, кв.82, ) на користь Приватного підприємства КАІ (50027, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Мистецька, буд.2, ) 54000,0 грн основного боргу, 9202,19 грн пені та 1909,67 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року.

Суддя М.В. Мавродієва