ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 справа № 914/2602/20

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів,

до відповідача: Дочірнього підприємства «СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС», м. Львів,

про стягнення 94'603,87 грн. заборгованості.

Суддя Яворський Б.І.

Справу розглянуто без судового засідання та виклику сторін.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Дочірнього підприємства «СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» про стягнення 94'603,87 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого державного майна №100 від 18.08.2017, з яких: 82'246,74 грн. основного боргу, 4'132,46 грн. пені та 8'224,67 грн. штрафу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 жовтня 2020 року справу № 914/2602/20 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.10.2020 позовну заву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановлено відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 22.10.2020, що підтверджується роздруківкою відстеження поштового відправлення із відомостей на офіційному сайті АТ «Укрпошта» (штрих-кодовий ідентифікатор №180).

Згідно з ч. 2 та ч.8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

18.08.2018 Регіональним фондом державного майна по Львівській області, правонаступником якого є Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, (орендодавець) та Дочірнім підприємством «СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 100, за змістом п.п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 129,33 м2 столярного цеху за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134, що перебуває на балансі ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій».

Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30.04.2017 і становить за незалежною оцінкою 847'200,00 грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

На виконання умов укладеного правочину 18.08.2018 за актом приймання-передачі державного нерухомого майна №100 відповідачем прийнято у строкове, платне користування вказані в п.1.1 договору вбудовані нежитлові приміщення.

Сторони у пунктах 3.1 - 3.3, 3.6 договору погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2017 року - 13'105,33 грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди - серпень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди липень 2017 року на індекс інфляції за серпень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету на рахунок, визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: одержувач коштів Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку 2002 (код 22080300); - 30% на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штрафу розмірі 10% від суми заборгованості (п.3.7, 3.8 договору).

Згідно п. 5.3 договору орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 18.08.2018 по 15.08.2020 включно (п.10.1 договору).

У пункті 10.7 договору сторони погодили, що чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря юридичної особи.

30.04.2020 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях на адресу відповідача скеровано претензію про оплату існуючої заборгованості, які залишені без задоволення.

04.08.2020 за актом приймання передавання нерухомого майна орендарем повернуто орендоване майно.

Згідно п.10.10 договору майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта прийому-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Відповідно до розрахунку заборгованості з орендної плати, пені та штрафу, заборгованість підприємства станом на 04 серпня 2020 року складає 94'603,87 грн., з яких: 82'246,74 грн. заборгованість з орендної плати за листопад 2019-серпень 2020 (4 дні), 4'132,46 грн. пені та 8'224,67 грн. штрафу.

Докази оплати існуючої заборгованості станом на момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні, вимоги позивача не спростовані.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нерухомого державного майна №100 від 18.08.2017.

Відповідно до ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог п.2.1 та п.7.1 договору орендодавець передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 129,33 м2 столярного цеху за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134, що перебуває на балансі ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» та повернув його 04.08.2020, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі орендованого майна.

Стаття 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент укладення договору) визначає орендну плату та її індексацію істотною умовою договору оренди.

Як передбачено у ч.1 ст.19 вказаного Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ч.1 та ч.5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України).

За умовами п.5.3 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями п.3.1 та п.3.7 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики орендної плати за користування майном територіальної громади міста Львова (ухвала №98 від 31.10.2002 Львівської міської ради) і перераховується орендарем не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обов`язок сплати орендних платежів у орендаря наставав щомісяця 15 числа місяця, наступного за звітним.

За умовами п.3.7 та 3.8 договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штрафу розмірі 10% від суми заборгованості.

Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості по орендній платі, пені та штрафу до державного бюджету, згідно з яким у відповідача за період листопад 2019 року - серпень 2020 (4 дні) обліковується заборгованість з орендної плати в розмірі 82'246,74 грн. (з яких: 81'190,27 грн. основна заборгованість та 1'056,47 грн. інфляційні нарахування), 4'132,46 грн. пені та 8'224,67 грн. штрафу.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо вчасної сплати орендної плати, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 81'190,27 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Здійснивши перерахунок інфляційних, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає заявлена позивачем сума інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 1'056,47 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Здійснивши перерахунок пені за несвоєчасну оплату орендної плати, з урахуванням визначених позивачем періодів, суд дійшов висновку, що правомірною до стягнення є пеня у розмірі 4'132,46 грн.

Щодо штрафу, то правомірним є стягнення 8'119,03 грн. - 10% від 81'190,27 грн. - суми заборгованості за орендною платою (п.3.8 договору), а не 82'246,74 грн. (позивач помилково нарахував штраф на суму заборгованості та інфляційні нарахування).

Відповідач доводів позовної заяви не спростував, проти наявності заборгованості не заперечив, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 992 від 21.09.2020 на суму 2'102,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, оскільки судом встановлено порушення відповідачем умов договору щодо виконання грошових зобов`язань (докази поважності причин такого порушення відповідач не подав), то саме неправомірні дії відповідача призвели до виникнення спору. Тому суд вбачає за можливе застосувати ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при розподілі судових витрат і судовий збір у розмірі 2'102,00 грн. покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 46, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 134; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 3; , одержувач коштів: ГУК у Львів, обл./м. Львів/22080300, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, рахунок № UА4013002) 81'190,27 грн. заборгованості з орендної плати, 1'056,47 грн. інфляційних нарахувань, 4'132,46 грн. пені та 8'119,03 грн. штрафу.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 134; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3; , рахунок UА0157855, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) 2'102,00 грн. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Б.І. Яворський