РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/13732/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРСТ І КОМПАНІЯ"

до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

про стягнення 25 485,26 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 25 485,26 грн., з яких: 18 445,92 грн. основного боргу, 425,01 грн. 3% річних, 220,88 грн. інфляційних втрат, 2 704,27 грн. пені та 3 689,18грн. штрафу на підставі договору поставки № 69 від 04.11.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору поставки № 69 від 04.11.2019, останньому було поставлено товар, який не був оплачений на суму 18 445,92 грн. Окрім того, позивачем нараховано 425,01 грн. 3% річних, 220,88 грн. інфляційних втрат, 2 704,27 грн. пені та 3 689,18грн. штрафу на підставі вказаного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13732/20 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляду справи.

05.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечував, посилаючись на те, що строк оплати за договором не настав.

26.10.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він проти викладених у відзиві обставинах заперечував, підтримав поданий ним позов.

23.11.2020 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він зменшує розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача 18 445,92 грн. основного боргу, в зв`язку зі сплатою Відповідачем вказаної заборгованості, про що надані належні докази, а саме платіжне доручення № від 13.11.2020. Вимоги в частині позову про стягнення 425,01 грн. 3% річних, 220,88 грн. інфляційних втрат, 2 704,27 грн. пені та 3 689,18грн. штрафу Позивач підтримав.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, отже має місце нова ціна позову - 7 039,34грн., виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 69 (надалі - Договір).

Відповідно до Договору позивач зобов`язувався поставляти у власність Відповідачу обладнання та устаткування для тваринницьких ферм та комплексів, найменування кількість, ціна та асортимент якого визначено відповідно до замовлення покупця у накладних на кожну окрему партію товару, що підтверджується відповідними товаророзпорядчими документами (накладними), а останній зобов`язується приймати та сплачувати вартість Товару в порядку і на умовах передбачених цим Договором.

Згідно умов п. 3.1 договору поставка товару здійснюється за цінами, що визначаються згідно з умовами поставки, вказуються в накладній (рахунку) та включають в себе податки, збори та інші платежі.

Термін дії договору відповідно до умов п. 8.1 договору встановлений з дати його підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання грошових зобов`язань.

Як встановлено судом, згідно видаткової накладної № 1204 від 19.01.2019 позивач здійснив постачання у власність відповідача товару на суму 18 445,92 грн.

Факт поставки відповідачу продукції підтверджується вищевказаною накладною на суму 18 445,92 грн., яка підписана позивачем та відповідачем та скріплена печатками сторін.

Отже, як встановлено судом, Позивачем було виконане зобов`язання за Договором та поставлено Відповідачу Товар на загальну вартість 18 445,92 грн.

Відповідно до умов п. 3.4 договору постачальник має право постачати товар без одержання попередньої оплати від покупця. У цьому випадку покупець зобов`язується оплатити поставлений товар в строк до 7 календарних днів з моменту фактичного одержання товару.

Заперечення відповідача щодо не настання строку на оплату товару необґрунтовані, оскільки суперечать вищевказаному пункту договору.

Отримавши Товар за Договором, у Відповідача перед Позивачем, згідно умов Договору та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов`язання по оплаті грошових коштів за отриманий Товар на загальну суму 18 445,92 грн.

Відповідач оплатив одержаний товар на суму 18 445,92 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № від 13.11.2020., тобто з простроченням передбачених спірним договором строків на оплату товару.

Тому, відповідач порушив взяті на себе договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати одержаного товару.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За статтею 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 425,01 грн. та інфляційних втрат в розмірі 220,88 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов`язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 425,01 грн. та інфляційних втрат в розмірі 220,88 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 2 704,27 грн. пені та 3 689,18грн.-20% штрафу.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 6.2 договору передбачено за порушення строків оплати за товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу, за кожен день такого прострочення. Пеня нараховується за весь час прострочення платежу до повного погашення заборгованості.

Пунктом 6.3 договору за прострочення більш ніж на 30 календарних днів терміну проведення платежів, передбаченого умовами Договору, до Покупця крім пені може бути застосована штрафна санкція в розмірі 20% вартості оплати партії Товару.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки заявлений до стягнення розмір пені та штрафу є вірним, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 704,27 грн. та 3 689,18грн.-20% штрафу також підлягає задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю. Судом враховано, що сума основного боргу сплачена Відповідачем після відкриття провадження у справі № 910/13732/20.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРСТ І КОМПАНІЯ" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 121-В, ідентифікаційний номер 00851519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРСТ І КОМПАНІЯ" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, корп. 305/1, ідентифікаційний код 33389615) 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 01 коп. 3% річних з простроченої суми, 220 (двісті двадцять) грн. 88 коп. інфляційних втрат, 2 704 (дві тисячі сімсот чотири) грн. 27 коп. пені, 3 689 (три тисячі шістсот вісімдесят дев`ять)грн.18коп. штрафу та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.12.2020

Суддя І.І. Борисенко