ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4661/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Безрідної Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг

до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", м. Кривий Ріг в особі Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету", м. Кривий Ріг

про стягнення основної заборгованості у розмірі 575 544,94грн., інфляційних втрат у розмірі 14 170,53грн., 3% річних у розмірі 12 960,50грн., пені у розмірі 65 781,65грн., 7% штрафу у розмірі 73 309,32грн. (з урахуванням зменшення)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" (далі - відповідач) про стягнення основної заборгованості у розмірі 1 047 276,05грн., інфляційних втрат у розмірі 14 170,53грн., 3% річних у розмірі 12 960,50грн., пені у розмірі 65 781,65грн., 7% штрафу у розмірі 73 309,32грн.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

19.02.2020 між позивачем та відповідачем укладено Договір №254 про закупівлю теплової енергії (далі - Договір).

Позивач свої зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 156 від 31.01.20р. на загальну суму 119792,14 грн.;

№ 1169 від 29.02.20р. на загальну суму 715321,75грн.;

№ 1171 від 29.01.20р. на загальну суму 92186,65грн.;

№ 2256 від 31.03.20р. на загальну суму 149955,66грн.;

№ 2257 від 31.03.20р. на загальну суму 20318,92грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиту теплову енергію виконав частково, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в сумі 1 047 276,05грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.09.2020.

07.09.2020 до суду від відповідача надійшов відзив.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

Відповідач вказує, що 26.08.2020 сплатив кошти позивачу у загальному розмірі 663 675,06грн., а провадження у справі відкрито 31.08.2020, тобто останній сплатив вказані кошти до відкриття провадження у справі.

Таким чином, на думку відповідача, сума заборгованості, яку було заявлено позивачем до стягнення не відповідає дійсності.

Крім того, одночасно з відзивом відповідачем подано клопотання про зменшення розміру нарахованих санкцій, яке обґрунтовано тим, що заявлений до стягнення розмір санкцій є неспіврозмірним із наслідками порушення відповідачем умов договору. Крім того, відповідач вказує, що розрахунки з позивачем здійснюється в залежності від наявності, бюджетних коштів та саме нестабільність надходження коштів з бюджету зумовило неможливість своєчасної оплати.

24.09.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що позивачу потрібен час для підготовки відповіді на відзив, оскільки відзив на адресу позивача надійшов 22.09.2020.

В судове засідання повноважні представники сторін не з`явились. Про день, час та місце судового засідання сторони повідомленні належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 відкладено підготовче судове засідання на 20.10.2020.

13.10.2020 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, останній вказує, що відповідач частково розрахувався з позивачем за договором теплової енергії, а саме сплатив 471 731,11грн., що підтверджується платіжними дорученнями №КТЦ000016405 від 26.08.2020, №КТЦ000016406 від 26.08.2020.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 575 544,94грн., інфляційні втрати у розмірі 14 170,53грн., 3% річних у розмірі 12 960,50грн., пеню у розмірі 65 781,65грн., 7% штрафу у розмірі 73 309,32грн. та судовий збір 18 202,47грн.

20.10.2020 до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника останнього.

20.10.2020 підготовче судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Петренко Н.Е. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020 призначено підготовче судове засідання на 09.11.2020.

09.11.2020 в судове засідання з`явився повноважний представник позивача.

Проте, повноважний представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 відкладено підготовче судове засідання на 17.11.2020.

11.11.2020, 17.11.2020 до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої, останній просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 575 544,94грн., інфляційні втрати у розмірі 14 170,53грн., 3% річних у розмірі 12 960,50грн., пеню у розмірі 65 781,65грн., 7% штрафу у розмірі 73 309,32грн. та судовий збір 18 202,47грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 закрито провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 471 731,11 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 10.12.2020.

10.12.2020 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника останнього. Крім того, позивач вказує, що підтримує свої позовні вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.12.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.12.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", (далі - позивач, теплопостачальна організація - учасник) та Криворізьким національним університетом в особі відокремленого підрозділу Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (далі - відповідач, споживач - замовник) укладено Договір №254 про закупівлю теплової енергії (далі - Договір).

Відповідно до підпункту 1.1. Договору учасник - теплопостачальна організація зобов`язується до 31.12.2020 надати замовнику - споживачу товар, зазначений в п.1.2. договору, а замовник-споживач - прийняти і оплатити одержану теплову енергію встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в термін, передбачені цим Договором.

Найменування товару за ДК 021:2015:09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція. Конкретна назва предмету закупівлі - теплова енергія для потреб бюджетних установ. Кількість: 1235 Гкал "бюджет"; 174,97Гкал "населення". Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (ст. 23 ч.1 Бюджетного кодексу України). (пункти 1.2., 1.3. Договору).

Ціна Договору становить: 2 504 861,00грн., у тому числі ПДВ 417 476,83грн. (пункт 3.1. Договору).

Підпунктом 6.2.5 Договору передбачено обов`язок замовника-споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно з пункту 6.4.5 Договору, учасник-теплопостачальна організація зобов`язана виписувати рахунки замовнику-споживачу для оплати спожитої теплової енергії та акти передачі-приймання, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії за звітний період не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, та які повинні бути повернуті в підписаному або в не підписаному вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці (технічно не можливо встановити на межі) (п. 6.5 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. (пункт 10.1.).

У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу.

У Додатку №2 до Договору сторони погодили умови припинення постачання теплової енергії.

Позивач свої зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 156 від 31.01.20р. на загальну суму 119 792,14 грн.;

№ 1169 від 29.02.20р. на загальну суму 715 321,75грн.;

№ 1171 від 29.01.20р. на загальну суму 92 186,65грн.;

№ 2256 від 31.03.20р. на загальну суму 149 955,66грн.;

№ 2257 від 31.03.20р. на загальну суму 20 318,92грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати розрахунків за спожиту теплову енергію виконав частково, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 300 857,04грн.

Також, Господарським судом встановлено, що відповідач частково розрахувався з позивачем за теплову енергію, а саме:

- 26.08.2020 - 30 299,69грн.;

- 26.08.2020 - 633 375,37грн.

Крім того, Відповідач просив позивача, зарахувати здійснену оплату за поставлену теплову енергію, яку проведено платіжними дорученнями на загальну суму 663 675,06грн., як погашення заборгованості за період з грудня 2019 по лютий 2020 (лист №398 від 27.08.2020).

Відповідно до довідки позивача сума боргу відповідача за спожиту енергію за договором №254 від 19.02.2020, станом на 12.10.2020 становить 575 544,94грн. Суму у розмірі 471 731,11грн. позивачем віднесено в рахунок сплати боргу за лютий 2020.

Отже, оскільки відповідачем частково погашено заборгованість за теплову енергію за лютий 2020 у розмірі 471 731,11грн., Господарським судом, ухвалою суду від 17.11.2020 закрито провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 471 731,11 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідачем доказів сплати заборгованості у повному обсязі не надано.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 575 544,94грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно до пункту 7.2.9. Договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7-ми відсотків вказаної суми.

Позивачем нараховано пеню у сумі 65 781,65грн. за загальний період з 17.02.2020 по 17.08.2020.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, Господарський суд встановив, що останній відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та не містить арифметичних помилок.

Відтак, Господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені в сумі 65 781,65грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач нарахував штраф у розмірі 7% за загальний період з 17.08.2020 по 17.08.2020 в сумі 73 309,32грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, Господарський суд встановив, що останній відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та не містить арифметичних помилок.

З урахуванням викладеного, Господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% в сумі 73309,32грн. підлягає задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Дослідивши матеріали справи та врахувавши те, що відповідач частково розрахувався з позивачем за надану теплову енергію, Господарський суд вважає за доцільне зменшити суму 7% штрафу та пені на 20 %.

Таким чином, Господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% підлягає часткову задоволенню у розмірі в сумі 58 647,46грн., а пені у розмірі 52 625,32грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних за загальний період з 17.02.2020 по 17.08.2020 у сумі 12 960,50грн. та інфляційні втрати за загальний період з 17.02.2020 по 17.08.2020 у сумі 14 170,53грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12 960,50грн. та інфляційних втрат у розмірі 14 170,53грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відтак, враховуючи вищевикладене, Господарський суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" про стягнення основної заборгованості у розмірі 575 544,94грн., інфляційних втрат у розмірі 14 170,53грн., 3% річних у розмірі 12 960,50грн., пені у розмірі 65 781,65грн., 75 штрафу у розмірі 73 309,32грн. (з урахуванням зменшення) - задовольнити частково.

Клопотання відповідача Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" про зменшення розміру нарахованих санкцій - задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 11, ) в особі Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Невська, буд. 3, ) на користь Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 575 544,94грн. (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок чотири грн. 94 коп.), 3% річних у сумі 12 960,50грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.), інфляційних втрат у сумі 14 170,53грн. (чотирнадцять тисяч сто сімдесят грн. 53 коп.), пені у сумі 52 625,32грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот двадцять п`ять грн. 32 коп.), 7% штрафу у сумі 58 647,46грн. (п`ятдесят вісім тисяч шістсот сорок сім грн. 46 коп.) та судовий збір у сумі 18 202,47грн. (вісімнадцять тисяч двісті дві грн. 47 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850).

Боржник: Державний вищий навчальний заклад "Криворізький національний університет" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 11, ) в особі Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Невська, буд. 3, ).

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2020.

Суддя Н.Е. Петренко