ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 грудня 2020 року Черкаси справа № 925/1541/20

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М» до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «М+М» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд зняти арешт з майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «М+М» та зобов`язати відповідача виключити із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження №9093159 зареєстрований 18.03.2015 державним реєстратором Канівського міськрайонного управління юстиції, Черкаська область, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №46881562 від 18.03.2015, виданої відділом ДВС Канівського МРУЮ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №46881562 та накладено арешт на все майно належне боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «М+М», про що було внесено запис про обтяження за №9093159 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказана постанова державного виконавця була винесена на підставі наказу №925/2384/14 від 20.02.2015, який виданий Господарським судом Черкаської області.

15.06.2015 постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про прийняття до виконання виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження №46881562 прийняті до виконання.

05.05.2016 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та виділено постанову про стягнення з божника виконавчого збору від 25.03.2015 в окреме виконавче провадження, та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51027635 з виконання постанови №46881562 про стягнення на користь держави виконавчого збору у сумі 108307,14 грн.

17.05.2016 постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про закінчення виконавчого провадження - виконавче провадження з примусового виконання постанови №46881562 було закінчено.

09.10.2019 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №870 Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області було ліквідовано, його правонаступником визначено - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), яке на даний час і визначено відповідачем.

Заявник вказує, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2020, не знято арешт нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М», який був накладений постановою про відкриття виконавчого провадження №46881562 від 18.03.2015 відділу ДВС Канівського МРУЮ.

08.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «М+М» звернулося до відділу ДВС з проханням зняти вказаний арешт з майна в зв`язку із завершенням виконавчих проваджень відносно підприємства.

16.09.2020 на вказане звернення отримана письмова відповідь вих. №4.3-33/10558, у якій відділ ДВС зазначив, що виконавчі провадження відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М» у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішень та надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа завершені в травні 2016 року, та виконавчі провадження №46881562, №51027635 знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень, тому відділ ДВС не має можливості зняти арешт з майна товариства.

Позивач зазначає, що на даний час відсутні належні підстави та докази правомірності арешту майна товариства згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №46881562 від 18.03.2015.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що слід відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «М+М» у відкритті провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У статтях 339, 340 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що підставою позову позивач визначив наявність арешту, який накладений на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М», згідно з Постановою про відкриття виконавчого провадження №46881562 від 18.03.2015. Вказана постанова державного виконавця була винесена на підставі наказу №925/2384/14 від 20.02.2015, який виданий Господарським судом Черкаської області у відповідній справі.

Позивач був боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого на належне йому на праві власності нерухоме майно накладено арешт, а також власником майна, на яке накладено цей арешт та заборону. Саме позивач, як сторона виконавчого провадження та власник нерухомого майна, зобов`язаний знати та володіти доказами, з яких би вбачалось, на примусове виконання якого саме виконавчого документа відкрито виконавче провадження і чи вжито усіх належних заходів щодо скасування усіх заборон після виконання рішення суду. Відповідач не заперечує, не оспорює, не ставить під сумнів право власності позивача на комплекс будівель та споруд, які розташовані за адресою: Черкаська область, м. Канів, вулиця Київська, 11, та не претендує на це майно. Між позивачем та відповідачем відсутній спір про право власності на це майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі не існує спору про право цивільне. З огляду на положення статті 339 Господарського процесуального кодексу України позивач має право звернутися з відповідною скаргою, якщо вважає, що рішенням державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права.

Крім того, в силу приписів частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Отже, передбачені частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини та визначення правомірності відмови відповідача зняти згаданий арешт з майна з огляду на відповідне звернення позивача від 08.07.2020.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частин 3-4 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статті 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Положеннями частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання вказаної норми суд зазначає, що оскарження рішення виконавця щодо виконання судового рішення може бути оскаржено сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, шляхом звернення до цього суд з відповідною скаргою на дії ДВС. Спір щодо відмови ДВС зняти арешт з майна позивача може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «М+М» у відкритті провадження у справі.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.І.Кучеренко