ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" грудня 2020 р.Справа № 924/1299/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Укрбуд" с. Пашутинці Красилівського району Хмельницької області

2. ОСОБА_1 смт Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області

про стягнення 85192,46 грн

ВСТАНОВИВ:

На адресу господарського суду Хмельницької області 07.12.2020 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Таскомбанк" м. Київ до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Укрбуд" с. Пашутинці Красилівського району Хмельницької області, 2. ОСОБА_1 смт Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області про стягнення 85192,46 грн.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову від 01.12.2020, в якій просить в якості забезпечення позову накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності Поручителю (Відповідачу 2) - ОСОБА_1 , а саме на: 1. Будинок за адресою АДРЕСА_1 ; 2. Транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель: Камаз 55111, рік випуску: 1990; 3. Транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель: МАZDА ХЕDOS 9, рік випуску: 1994; 4. Транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_3 , модель: ЗИЛ 5301 НОМЕР_4 , рік випуску: 2006. Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначає про порушення відповідачами умов заявки - договору №ID6010593 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" від 18.02.2019, у зв`язку із чим у відповідачів існує заборгованість в сумі 85192,46грн. Позивач вказує, що позичальник навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування, діє недобросовісно, ухиляється від виконання обов`язків, покладених кредитним договором. Таким чином, з огляду на розмір заборгованості, що утворилась і зазначена в позові, існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника за рахунок наявного у нього майна через недобросовісність позичальника, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даною заявою про забезпечення позову та накладення арешту на майно боржника. Позивач звертає увагу, що з наведених в позовній заяві та заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача 2 є співмірними, а невжиття заходів забезпечення істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся.

На підтвердження належності відповідачу 2 майна, на яке позивач просить накласти арешт, позивач долучив до матеріалів заяви: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №235007153 від 02.12.2020 та витяг щодо реєстрації автомобілів із сайту Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.12.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов, зокрема, забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується можливість виконання судового рішення.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору у справі №924/1299/20 є вимога позивача про стягнення з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Укрбуд" та ОСОБА_1 85192,46 грн., тобто майнова вимога позивача про стягнення коштів. Як на підставу заявленого позову позивач вказує про невиконання відповідачами обов`язку з повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісії, що передбачені заявкою - договором №ID6010593 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" від 18.02.2019.

В заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно відповідача 2, а саме: будинок за адресою АДРЕСА_1 , транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель: Камаз 55111, рік випуску: 1990, транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель: МАZDА ХЕDOS 9, рік випуску: 1994 та транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_3 , модель: ЗИЛ 5301 НОМЕР_4 , рік випуску: 2006.

Надавши оцінку доводам заявника щодо необхідності накладення арешту на майно відповідача 2, суд зауважує, що саме лише посилання позивача на невиконання зобов`язань за кредитним договором, не повернення позичальником коштів у встановлені договором строки та постійне збільшення заборгованості не є достатньою підставою для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Всупереч ст. 74 ГПК України заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем 2 дій, спрямованих, зокрема на умисне відчуження, знищення майна чи інших дій, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, зокрема витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо.

Також позивачем не доведено будь-якими доказами відсутності у відповідачів іншого майна, крім вказаних в заяві об`єктів нерухомого та рухомого майна, зокрема грошових коштів, за рахунок яких можливе стягнення з відповідачів заборгованості у випадку задоволення позову.

Додатково звертається увага на відсутність відомостей щодо вартості об`єктів, на які заявник просить накласти арешт, що унеможливлює оцінку адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства "Таскомбанк" м. Київ про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів і посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності вжиття таких заходів. Наведені заявником твердження не свідчать та не підтверджують наявність обставин, що невжиття зазначених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У зв`язку із викладеним, заява Акціонерного товариства "Таскомбанк" м. Київ про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Таскомбанк" м. Київ про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 09.12.2020 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 4 примірниках:

1- до справи,

2 - позивачу (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, каб. 414)

3 - відповідачу 1 (31075, Хмельницька обл., Красилівський р-н, с.Пашутинці, вул.Юридівка, буд. 49/Є)

4 - відповідачу 2 (31600, Хмельницька обл, смт чемерівці, вул.Комсомольська, буд. 11)

Усім надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.