ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.11.2020 Справа № 905/1711/20

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Про стягнення 28719,20 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - відповідач) про стягнення 28719,20 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на станцію Маріуполь-Сортувальний зі станції Волноваха прибув потяг №3303 до складу якого входило 52 вагони. Відповідач вчасно не забрав передані позивачем вагони з передавальної колії, у зв`язку з чим залізницею було нарахована плату за користування вагонами в сумі 5112 грн, збір за зберігання вантажу в сумі 10112,5 грн та збір за охорону вантажу в сумі 13494,7 грн.

Ухвалою суду від 29.09.2020 вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

22.10.2020 до суду поданий відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що затримка вагонів сталась з причин, що не залежить від відповідача, а виключно з вини залізниці. Так, 31.03.2020 на під`їзну колію прибуло 1032 вагонів, з них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 347 вагонів, що перевищило середньодобовий вагонообіг по даній станції на 58,45%. Крім того, до складу потягу входило 4 вагони, які прибули за досильними накладними, у зв`язку з чим відповідачу знадобився додатковий час для оформлення належної документації. Також, у парку прийому станції було виявлено 3 вагони, які мали порушення технічного стану. Окрім наведеного, залізниця не узгодила з відповідачем подавання на під`їзну колію вагонів з залишками раніше перевезеного вантажу.

02.11.2020 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечує щодо доводів відповідача викладених у відзиві та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

17.11.2020 до суду надійшли заперечення у яких представник відповідача зазначив, зокрема, що плата за користування вагонами в розмірі 2736 грн фактично сплачена.

27.11.2020 до суду представником позивача подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог на 2736 грн. Залишок заборгованості відповідача становить 25983,2 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Перевіривши повноваження заявника, враховуючи, що судом вирішено розглядати зазначену справу в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання, суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог та розглядає справу з урахуванням викладених в цій заяві обставин.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "ЦТЛ" ПАТ "Укрзалізниця" (далі-перевізник), та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - замовник) укладено договір про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 (далі - договір про надання послуг), відповідно до п.1.1 якого, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (а.с.13-20).

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - власник колії) укладено договір №1/28 (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії "Донецька залізниця" (в редакції додаткової угоди до договору від 17.07.2018).

Строк дії договору до 31.12.2020 включно (п.19 договору в редакції додаткової угоди від 19.11.2019) (а.с.21-27).

Відповідно до п.1 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018), згідно з Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору, експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, станцією Сартана ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний стрілкою №4 залізниці до колії насуву на непарну гірку власника колії; стрілкою №18 залізниці до колії розпуску на парну гірку залізниці; стрілкою №103 залізниці до колії №30 станції Маріуполь-Сортувальний залізниці і стрілкою №2 до парної горловини парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний залізниці. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.

За змістом п.2 договору, розгорнута довжина під`їзної колії складає 441775 метрів.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці (п.5 договору).

За умовами пункту 14 договору, власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за користування ваганами (контейнерами) згідно Правилам користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; інші збори і плати згідно Статуту залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

31.03.2020 о 23 год. 20 хв. на станцію Маріуполь-Сортувальний зі станції Волноваха прибув потяг №3303 до складу якого входило 52 вагони (33 власних та 19 філії "Центру транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця"), з яких: 5 вагонів завантажених "лом чорних металів", 4 вагонів завантажених "вугілля кам`яне", 21 порожній вагон, 22 платформи з порожніми контейнерами, вага нетто поїзду - 666 тон.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів №931, 01.04.2020 о 02 год. 48 хв. вагони були здані позивачем та прийняті відповідачем (а.с.33).

У пам`ятці №931 представником вантажовласника зазначено, що вагони прибули з залишками раніше перевезеного вантажу. В той же час, в зазначеній пам`ятці міститься підпис працівника вантажовласника про прийняття вагонів.

За змістом п.16.8 договору, передавання в користування порожніх вагонів із залишками раніше перевезеного вантажу на зовнішніх та внутрішніх поверхнях рухомого складу здійснюється при наявності згоди власника колії. Про факти прибуття таких вагонів залізниця складає акти загальної форми та повідомляє телеграмами станцію відправлення.

Таким чином, сторони погодили якими документами має бути підтверджений факт прибуття вагонів з залишками вантажу.

Суду, на підтвердження надходження вагонів з залишками вантажу, не надано відповідних доказів.

Крім того, підпис працівника вантажовласника в графі щодо прийняття вагонів фактично свідчить про згоду на прийняття вагонів у тому стані, в якому вони прибули на станцію.

Про відмову від прийняття вагонів, у зв`язку з їх надходженням із залишками раніше перевезеного вантажу, відповідачем не зазначалось.

Доказів, що свідчать про прийняття відповідачем вагонів у зв`язку з усуненням позивачем виявленого відповідачем прибуття частини вагонів з залишками раніше перевезеного вантажу, надано не було.

Не зазначено також і в пам`ятці №931 або в інших документах щодо виявлення вагонів у незадовільному технічному стані.

Відповідно до п.5 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) визначено, що придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т.ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна встановлюється робітниками Залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф.ВУ-15.

Згідно з пунктом 15 договору (в редакції додаткової угоди 17.07.2018), при переданні на під`їзну колію несправних власних вагонів або контейнерів, що належать підприємствам або власності перевізника Залізниця складає відповідний акт загальної форми ГУ-23 та при поверненні даних вагонів у порожньому стані на передавальні колії складається ф.ВУ-23М та дається повідомлення до Автоматизованої Системи УЗ.

Отже, сторони погодили ким саме визначається придатність вагонів у технічному стані, місце огляду вагонів та якими документами має бути засвідчена вказана обставина.

Як зазначає відповідач, порушення технічного стану вагонів було виявлено працівниками відповідача "у парку прийому станції Маріуполь-Сортувальний про що зроблений запис в книзі натурного огляду вагонів".

Таким чином, відповідачем не доведено у спосіб погоджений з позивачем у договорі, наявність вказаних вище обставин.

Також, відповідач не надав доказів, які б свідчили, що прийняття ним вагонів відбулось внаслідок усунення позивачем виявлених відповідачем порушень технічного стану вагонів.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача щодо наявності вини залізниці у затримці вантажу внаслідок прибуття 4 вагонів за досильними накладними, у зв`язку з чим відповідачу знадобився додатковий час для оформлення належної документації.

Згідно з п. 6 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018), вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Відповідачем не доведено, що погодженого сторонами часу не вистачило для оформлення документації пов`язаної з прибуттям 4 вагонів за досильними накладними.

Крім того, до суду не надано доказів повідомлення відповідачем позивача про наявність об`єктивних підстав, які зумовлювали надання відповідачу додаткового часу для оформлення відповідної документації у зв`язку з прибуттям вагонів за досильними накладними.

Згідно з актом про затримку вагонів №1-21, потяг №3303 був відправлений з 4 колії парка прибуття Маріуполь-Сортувальний 02.04.2020 о 09год.30хв. (а.с.34).

06.04.2020 позивачем складений акт загальної форми №6-97, відповідно до якого 52 вагони потягу №3303 простоювали з вини вантажоотримувача з 06 год. 48 хв. 01.04.2020 до 09год. 30хв. 02.04.2020. Загальний час знаходження 52 вагонів на коліях станції склав 26год. 42хв., за що відповідачу було нараховано, зокрема, плату за користування вагонами, збір за зберігання вантаж та збір за охорону вантажу (а.с.35).

Відомість плати за користування вагонами №06049061р та накопичувальна картка №07040296, підписані представником відповідача із зауваженнями (а.с. 36-39).

02.07.2020 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою сплатити кошти в сумі 28719,20 грн, в тому числі плата за користування вагонами, збір за зберігання та охорону вантажу (а.с.40-41).

Згідно з відповіддю на претензію №94/494 від 24.07.2020, вимоги про сплату коштів у сумі 28719,20 грн відхилені, у зв`язку з тим, що затримка вагонів сталась з вини залізниці (а.с.42).

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч. 5 ст. 306 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовим актами.

Згідно з ст.71 Статуту Залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором.

За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати (стаття 119 Статуту).

Відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які оформляються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника.

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером.

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником.

Відповідач, як підставу для звільнення від плати за користування вагонами, зазначає, що 31.03.2020 на під`їзну колію прибуло 1032 вагонів, з них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 347 вагонів, що перевищило середньодобовий вагонообіг по даній станції на 58,45%.

Відповідно до п.9 акту обстеження умов роботи на під`їзній колії ПрАТ "ММК ім. Ілліча" і станцій примикання Маріуполь-Сортувальний та Асланове регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця", середньодобова кількість вагонів, яка передається на під`їзну колії по станції Маріуполь-Сортувальний - 219 вагонів.

В той же час, відповідачем не доведено, що залізницею вагони подавались саме на фронти навантаження з перевищенням їх максимальної переробної спроможності.

З наданих відповідачем документів вбачається погодження лише середньодобової кількості вагонів, які передаються на під`їзну колію відповідача.

Позивачем, виходячи з приписів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 (далі - Збірник тарифів), нарахована плата за користування вагонами в сумі 2376 грн.

Перевіривши розрахунок плати за користування вагонами суд задовольняє вимогу в цій частині повністю.

Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України, від 21.11.2000 № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 "Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування" розділу ІІІ "Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів" Збірника тарифів, після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тон. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Позивачем за час простою вагонів був нарахованих збір за зберігання вантажу в сумі 9664 грн.

Перевіривши нарахований позивачем збір за зберігання вантажу, суд задовольняє вимоги в цій частині частково, на суму 9663,92 грн.

Крім того, враховуючи знаходження у складі потягу вагонів з вантажем, який підлягав охороні, позивачем нарахований збір за охорону вантажу в сумі 13494,7грн.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт", охорона вантажів і об`єктів залізничного транспорту здійснюються відомчою воєнізованою охороною АТ "Укрзалізниця".

Пунктом 31.5 Тарифного керівництва №1 передбачено, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

Вантаж, адресований ПрАТ "ММК ім. Ілліча", що знаходився у вагонах №56558166, 62251723, 68745884, 66938010, 60603008 (брухт чорних металів) включено до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 20.01.1997 №18 "Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України".

Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Перевіривши розрахунок збору за охорону вантажу, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, на суму 11753,42 грн.

Таким чином, враховуючи недоведеність відповідачем, що затримка забирання вагонів сталась з вини залізниці, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача частково, в сумі 23793,34 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, на підставі ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, б.1, ідентифікаційний код юридичної особи - 00191129) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01001, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу - 40150216) плату за користування вагонами у розмірі 2376 (дві тисячі триста сімдесят шість) грн, збір за зберігання вантажу у розмірі 9663 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн 92 коп., збір за охорону вантажу в сумі 11753 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн 42 коп та витрати з оплати судового збору в розмірі 1924 (одна тисяча дев`ятсот двадцять чотири) грн 84 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.12.2020.

Суддя О.В. Говорун