ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р.Справа № 922/3200/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 27241 від 23.11.2020) та (вх. № 27424 від 24.11.2020), подані по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор", с. Павлів, Радехівський р.-н, Львівська обл.
до Приватного підприємства "Ол Електро", м. Харків
про стягнення 16200,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор", с. Павлів, Радехівський р.-н, Львівська обл. (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Ол Електро", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 16200,00 грн. заборгованості.

Також позивачем заявлені до стягнення з відповідача судові витрати, в т.ч. витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору № 2901-18-02 від 29.01.2018 в рахунок майбутньої поставки товару здійснено передоплату за нього в сумі 16200 грн., однак в подальшому відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо поставки товару та проігнорував вимогу позивача про повернення передоплати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2020 відкрито провадження у справі № 922/3200/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.11.2020 позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача:

16200,00 грн. заборгованості;

2102 грн. судового збору.

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області із заявами (вх. № 27241 від 23.11.2020) та (вх. № 27424 від 24.11.2020) щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, в яких просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Дані заяви обґрунтовані з посиланням на те, що у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на оплату послуг адвоката, а тому вважає що на підставі ст. ст. 123, 129 ГПК України дані витрати також підлягають покладенню на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2020 зазначені заяви прийнято до розгляду, вирішено здійснювати її розгляд в письмовому провадженні та запропоновано відповідачу надати через канцелярію суду письмові пояснення щодо поданої позивачем заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач не скористався своїм правом на подання письмових пояснень на заяви позивача (вх. № 27241 від 23.11.2020) та (вх. № 27424 від 24.11.2020) у порядку та строки, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2020.

Розглянувши заяви позивача (вх. № 27241 від 23.11.2020) та (вх. № 27424 від 24.11.2020), суд зазначає наступне.

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При винесенні рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2020 у справі № 922/3200/20 судом не здійснювався розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, оскільки, доказів таких витрат останнім у процесі розгляду справи не надав та зазначив у позовній заяві що такі докази будуть надані ним додатково.

На підставі того, що такі докази позивачем подано разом із заявами (вх. № 27241 від 23.11.2020) та (вх. № 27424 від 24.11.2020) зазначені обставини є підставами для винесення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвокатського об`єднання з метою надання останніми правової допомоги, в т. ч. пов`язаної зі зверненням до суду з позовом у даній справі.

Зокрема, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем, як довірителем, та адвокатським об`єднанням "Галицька правнича група", як адвокатською фірмою, укладено договір про надання підприємству правової допомоги № 168НП/19 від 01.08.2019 (далі за текстом - договір; а. с. 21-23), за умовами якого довіритель доручає, а адвокатська фірма бере на себе зобов`язання надавати необхідну довірителю правову допомогу для забезпечення його власної господарської діяльності, в тому числі, надавати йому усні, письмові консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні та письмові довідки щодо застосування законодавства України, виготовляти проекти юридичних документів, господарських та цивільно-правових договорів, здійснювати представницькі повноваження за його дорученням, захищати права та законні інтереси довірителя перед третіми особами, у тому числі - перед державними органами, органами місцевого самоврядування, правоохоронними та контролюючими органами, перед юридичними та фізичними особами, надавати йому інші види правової допомоги в обсягах та на умовах, передбачених даним договором.

За змістом п. 2.1 договору адвокатська фірма бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу згідно умов цього договору на підставі заявок довірителя та/або на підставі протоколів доручення. Протоколи доручення стають невід`ємною частиною цього договору з моменту їх погодження та підписання обома сторонами. У протоколах доручення сторони узгоджують вартість, зміст та строки виконання доручення довірителя на представництво, а також інші умови щодо доручень на представництво.

Згідно з підписаним між сторонами протоколом доручення № 9/20 від 14.09.2020 (далі за текстом - протокол; а. с. 26) адвокатська фірма веде судову справу у судових установах України за позовом довірителя до ПП "Ол Електро" () про стягнення заборгованості по договору № 2901-18-02 від 29.01.2018.

Відповідно до п. 4 протоколу довіритель зобов`язаний здійснити оплату винагороди по факту закінчення адвокатською фірмою виконаних робіт (надання послуг) чи їх окремих етапів згідно цього протоколу, кількість та вартість яких погоджена сторонами в акті здачі-приймання робіт (надання послуг). Термін оплати - протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання робіт (надання послуг).

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та адвокатською фірмою складено та підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 232 від 30.09.2020 (а. с. 50) відповідно до якого сторонами засвідчено факт надання Адвокатським об`єднанням "Галицька правнича група" правової допомоги щодо ведення судової справи за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до Приватного підприємства "Ол Електро". Також сторонами узгоджено, що вартість наданих Адвокатським об`єднанням "Галицька правнича група" становить 5750 грн.

Платіжним дорученням № 1С0803461 від 08.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" повністю сплатив вартість наданих Адвокатським об`єднанням "Галицька правнича група" послуг, а саме перерахував на його користь 5750 грн.

З посиланням на зазначені договір, акт та протокол позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Розглядаючи заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Аналіз наведених норм ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також ст. 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат підтверджується матеріалами справи, вони є співрозмірними щодо ціни позову, ступеня складності спору та витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги; що відповідач будь-яких заперечень стосовно розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, відповідних доказів суду не надав, в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд приходить до висновку про необхідність розподілу судових витрат виходячи з суми сплачених позивачем витрат на послуги адвоката в розмірі 5750 грн.

З огляду на викладене, за наслідками розгляду даної справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 5750 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" щодо вирішення питання про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Ол Електро" (адреса: 61202, м. Харків, пр.-т Людвіга Свободи, буд. 41, кв. 63; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" (адреса: 80250, Львівська обл., Радехівський р.-н, с. Павлів, пр.-т Юності, буд. 39; ) 5750 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак