ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року м. Дніпро Справа № 904/1648/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової I.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 р.

( суддя Бондарєв Є.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено 14.09.2020 р.)

у справі

за первісним позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

( Дніпропетровська область, м. Нікополь )

до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш"

( Дніпропетровська область, м. Дніпро )

про стягнення 658 000,00 грн. штрафу

та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш"

( Дніпропетровська область, м. Дніпро )

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

( Дніпропетровська область, м. Нікополь )

про стягнення 658 000,00 грн. заборгованості за поставлений товар

та визнання першого речення п. 5.6 договору поставки

№ 1600821 від 22.02.2016 р. недійсним

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" заборгованості на загальну суму 659 764,00 грн., з яких: 658 000,00 грн. 20 % штраф за порушення строку заміни неякісного товару на якісний; 1 764,00 грн. витрат пов`язані із залученням представника незалежної організації.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки № 1600821 від 22.02.2016 р. в частині своєчасної заміни неякісного товару, який був поставлений за видатковою накладною № 0503 від 05.09.2019 р. на суму 3 290 000,00 грн., та який був замінений на інший 24.01.2020 р. за накладною на повернення ТМЦ № 2302 від 23.01.2020 р. Таким чином, відповідно до п. 5.6 договору, у разі порушення терміну заміни товару, встановленого п. п. 5.4, 5.5 договору, Постачальник у термін до 3 банківських днів після закінчення такого строку заміни сплачує Покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або невідповідного асортименту товару. Також Позивач зазначає, що Відповідач повинен компенсувати суму на проведення експертизи № Н-1658 від 04.10.2019 р. в сумі 1 764,00 грн. з ПДВ, який був сплачений в повному обсязі ( платіжне доручення № 238904 від 28.10.2019 р. ).

Приватним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш" до суду подана зустрічна позовна заява про стягнення з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 658 000,00 грн. заборгованості за поставлений товар та визнання недійсним перше речення п. 5.6 договору поставки №1600821 від 22.02.2016 р..

Зустрічний позов обґрунтовано неналежним виконанням Відповідачем за зустрічним позовом умов договору поставки № 1600821 від 22.02.2016 р. щодо своєчасної та повної оплати за товар отриманий після заміни неякісного товару згідно накладної на повернення ТМЦ № 2302 від 23.01.2020 р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 р. позовні вимоги за первісним позовом задоволено - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" - 658 000,00 грн. 20 % штрафу, 1 764,00 грн. витрат пов`язані із залученням представника незалежної організації та 9 896,46 грн. витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено частково - стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" 658 000,00 грн. заборгованості за поставлений товар та 9 870,00 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Проведено зустрічне зарахування вказаних сум та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 1 764,00 грн. витрат пов`язаних із залученням представника незалежної організації та 26,46 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Дніпрополімермаш" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду в частині задоволення позовних вимог АТ "НФЗ", та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано належну оцінку доказам справи, тобто відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення 658 000,00 грн. - 20 % штрафу на користь АТ «НЗФ» і проведення зустрічного зарахування сум та ухвалення нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову AT «НЗФ» в частині стягнення штрафу в розмірі 658 000,00 грн. в повному обсязі.

При цьому Скаржник зазначає, що здійснити заміну товару у строк, зазначений у п. 5.5 Договору, не мав змоги з причин, незалежних від Відповідача. Так, 20.12.2019 р. та 15.01.2020 р. на території ПрАТ «Дніпрополімермаш» сторонами було здійснено попереднє приймання продукції та підписані акти спільного приймання установки барабанів головного підйому, згідно яких були визначені зауваження до продукції та зазначено, що остаточне приймання продукції буде здійснено на території AT «НЗФ». Саме тому, 24.01.2020 р. ПрАТ «Дніпрополімермаш» здійснило заміну неякісного товару згідно накладної на повернення ТМЦ № 2302 від 23.01.2020 р. та акту приймання-передавання товарів по кількості та якості від 24.01.2020 р.

Скаржник наголошує на тому, що з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, які свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання Позивачу збитків за наслідками дій Відповідача, у разі задоволення позовних вимог ( повністю або частково ) наявні підстави для зменшення суми призначеного до стягнення штрафу на 99%.

Відтак, на думку Скаржника, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення були порушені процесуальні норми, а також не надано належної правової оцінки доводам ПрАТ «Дніпрополімермаш» та доказам, на які останній посилався і які містяться у матеріалах справи, оскаржуване рішення не відповідає критеріям законності та обґрунтованості в частині задоволення позовних вимог про стягнення 658 000,00 грн. 20% штрафу на користь AT «НЗФ» та здійснення зустрічного зарахування сум.

Від Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сільська рада не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 р. у справі № 904/1648/20, вважає законним, обґрунтованим, оскільки суд надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 86 ГПК України.

AT «Нікопольський завод феросплавів» заперечує проти задоволення клопотання Скаржника про зменшення штрафу, оскільки становище, що спричинене тяжкою економічною ситуацією в країні, не є підставою для зменшення розміру неустойки, а тяжка економічна ситуація в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Так, складна ситуація у промисловій сфері, зокрема, в металургії, негативно впливають і на результати господарської діяльності AT «Нікопольський завод феросплавів».

Крім того, Товариство зазначає про те, що Відповідач не надавав жодних належних доказів, які б: обґрунтовували поважність причин порушення свого зобов`язання з своєчасної доставки вантажів; обґрунтовували доводи та підтверджували обставини складного фінансового становища станом на час розгляду даної справи судом; доводили б ускладнення або неможливість виконання судового рішення у даній справі, у разі задоволення позову. Таким чином, доводи викладені ПрАТ «Дніпрополімермаш» у апеляційній скарзі про зменшення розміру штрафу на 99% є необгрунтованими.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова I.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2020 р. відновлено строк подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 17.11.2020 р. Зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 р. у справі № 904/1648/20, на час розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.11.2020 р. розгляд справи було відкладено на 10.12.2020 р..

10.12.2020 р. від представника ПрАТ «Дніпрополімермаш» - адвоката Варган А.О., до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. В обгрунтування свого клопотання представник Відповідача посилається на погане самопочуття, а саме на підвищену температуру тіла.

Представник Позивача ( за первісим позовом ) у судовому засіданні, підтримавши свої заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, заперечив проти задоволення клопотання Відповідача ( за первісним позовом ) щодо чергового відкладення розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія зазначає наступне.

Ст. 202 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених цим Кодексуом розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом, тому неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги відсутність належних доказів в обґрунтування клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, та з огляду на те, що розгляд справи вже відкладався, а подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та розглядає апеляційну скаргу за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

У судовому засіданні 10.12.2020 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача за первісним позовом, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.02.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів", найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" ( Покупець ) та Публічним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш", найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство "Дніпрополімермаш" ( Постачальник ) укладено Договір поставки № 160082, відповідно п.1.1 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, повне найменування якого, марка вид, сорт, ціна вказується у специфікації (додатку до договору) (далі - товар), які є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і за умовами, передбаченими договором.

П. 2.1 договору визначено, що детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься у специфікації ( додатку до договору ).

Відповідно до п. 2.3 договору підтвердженням належної якості товару є сертифікат якості (та / або паспорт) з відміткою відділу технічного контролю (ВТК), виданий виробником товару, а також інші документи, передбачені чинним законодавством України, що підтверджують якість товару та його відповідність національним стандартам, технічним умовам і іншим встановленим законодавством вимогам.

Згідно з п. 3.1 договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації ( додатку до договор у). Умови поставки регламентуються відповідними термінами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року, яка погоджена сторонами (далі - Інкотермс).

Відповідно до п. 5.3 договору у разі виявлення Покупцем під час приймання невідповідності фактично поставленого за кількістю та/або якістю і/або асортиментом товару умовам договору покупець у письмовому виді, у тому числі за допомогою факсимільного, електронного зв`язку або рекомендованим листом повідомляє про це постачальника із зазначенням терміну, в який повинен прибути представник постачальника на територію покупця, а постачальник або його представник за довіреністю зобов`язаний прибути у встановлений покупцем термін для засвідчення факту невідповідності товару умовам договору шляхом підписання відповідного акта.

П. 5.4 договору передбачено, що протягом 2 робочих днів із моменту прибуття постачальника або його представника за довіреністю сторони складають та підписують відповідний акт. У разі невідповідності якості, асортименту поставленого товару умовам договору постачальник зобов`язується замінити неякісний, невідповідний асортименту товар на якісний, відповідний асортименту, протягом 20 календарних днів з дати підписання відповідного акта. Витрати, у тому числі транспорті, із заміни товару покладаються на постачальника.

Відповідно до п. 5.5 договору у разі якщо Постачальник не прибув або прибув із порушенням встановленого п. 5.3 договору строку або відмовляється підписувати акт про невідповідність якості/кількості/асортименту поставленого товару умовам договору, або за наявності спірних питань між сторонами про відповідність поставленого товару умовам договору, Покупець має право залучити для перевірки відповідності кількості/якості/асортименту товару представника незалежної організації ( торгово-промислову палату України ( далі - ТПП ) або іншу організацію, узгоджену сторонами ), у цьому випадку висновок незалежної організації є підставою для виникнення у сторін прав і обов`язків, передбачених договором. Постачальник зобов`язується замінити неякісний, невідповідний асортименту товар на якісний, відповідний асортименту, протягом 20 календарних днів з дати підписання висновку незалежної організації. Витрати, у тому числі транспортні, із заміни товару покладаються на постачальника. У випадку, якщо висновком незалежної організації був підтверджений факт невідповідності поставленого товару умовам договору, всі витрати, пов`язані із залученням представника незалежної організації, покладаються на постачальника.

Згідно з п. 5.6 договору у разі порушення терміну заміни товару, встановленого п. п. 5.4, 5.5 договору, Постачальник у термін до 3 банківських днів після закінчення такого строку заміни сплачує Покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або невідповідного асортименту товару.

У Специфікації № 14/1900334 від 17.01.2019р. до договору сторони погодили, що у червні 2019 року Постачальник повинен був поставити наступний товар: установка барабанів головного підйому 1-4271-00.01 в кількості 1 шт. на суму 3 290 000,00 грн. з ПДВ ( 2 741 666,67 грн. без ПДВ ).

Згідно з п. 2 Специфікації №14/1900334 від 17.01.2019 р. до договору, умовами поставки товару: DDP склад Покупця - м. Нікополь згідно з Інкотермс.

У п. 5 Специфікації №14/1900334 від 17.01.2019 р. сторони погодили, що датою переходу права власності до П окупця на товар ( продукцію ) є дата складання акта прийому-передачі про отримання товару ( продукції ), а у разі його відсутності - дата складання видаткової накладної, підписаного (ної) обома сторонами.

У п. 6 Специфікації № 14/1900334 від 17.01.2019 р. сторони погодили, що оплата товару, що поставляється згідно специфікації №14/1900334 від 17.01.2019 р. здійснюється за фактом поставки, за умови прийнятності якості, протягом 60 календарних днів з моменту надання рахунків-фактур та податкових накладних зареєстрованих у Єдиному реєстру податкових накладних за фактично поставлений товару на склад покупця за умови виконання п.3.5 договору. Датою (моментом) оплати вважається дата списання коштів з проточного рахунка покупця.

У Додатковій угоді № 1/1906238 від 13.09.2019 р. сторони узгодили, що у випадку несвоєчасної заміни Постачальником товару за специфікацією № 14/1900334 від 17.01.2019 р. при підписанні Акту спільного приймання за якістю згідно інструкції П-7, строки і відповідальність застосовуються згідно умов договору.

На виконання умов договору Постачальник здійснив поставку товару, передбаченого специфікацією № 14/1900334 від 17.01.2019 р., а саме установки барабанів головного підйому в кількості 1 шт., що підтверджується видатковою накладною № 0503 від 05.09.2019 р. на суму 3 290 000,00 грн. та виставив рахунок № від 05.09.2019 р. на суму 3 290 000,00 грн..

Проте при прийнятті товару та здійсненні вхідного контролю Покупцем було виявлено ряд зауважень до якості товару про які останній повідомив Постачальника листом № 2019.09.16/76-4043 від 16.09.2019 р. про виявленні зауваження та запропонував направити компетентного представника Постачальника з довіреністю для складання відповідного двостороннього акту за інструкцією П-7.

Листом від 18.09.2019 р. № 01-936 Постачальник повідомив Покупця, що 20.09.2019 р. його представники будуть направлені на Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" для приймання продукції, яка надійшла за видатковою накладною № 0503 від 05.09.2019 р. та складання відповідного акта.

Листом № 01-936/1 від 23.09.2019 р. Постачальник повідомив, що його представники прибудуть на територію Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 24.09.2019 р. для проведення приймання та складання відповідного акта за Інструкцією по П-7.

24.09.2019 р. на території Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" проведено огляд товару за специфікацією № 14/1900334 від 17.01.2019 р. за участю повноважних представників Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" - Зайцева В.В. (за довіреністю №190903 від 19.09.2019 р. ), Галкіна А.І. ( за довіреністю №190902 від 19.09.2019) та Міколасюка О.А. (за довіреністю №190904 від 19.09.2019 р. ) та за наслідками чого було складено та підписано Акт № 12 про приймання продукції виробничо-технічного призначення за якістю від 24.09.2019 р. у п. 3 якого перелічені виявлені під час приймання недоліки товару. Акт № 12 від 24.09.2019 р. був підписаний представниками Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", представники Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" відмовилися підписувати його, про що в акті вчинено запис.

У листі № 01-976 від 25.09.2019 р. Постачальник обґрунтував відмову своїх уповноважених представників підписувати акт № 12 від 24.09.2019 р. та запропонував звернутися до представника незалежної організації ( ТПП Україна ), на підставі п. 5.5. договору.

Відповідно до заявки на проведення експертизи від 04.10.2019 р. в цей же день за участю незалежного експерта ТПП України - Денисюка М.В., в присутності представників Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" проведена експертиза.

Відповідно до результатів експертизи, зазначених у висновку експерта № Н-1658 від 04.10.2019 р., у поставленому 05.09.2019 р. товарі виявлені численні дефекти та невідповідність технічній документації.

Експертною організацією було надано Замовнику - Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" для оплати рахунок № Н-1658 від 04.10.2019 р. на суму 1 764,00 грн. з ПДВ, який був сплачений останній в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 238904 від 28.10.2019 р. на суму 1 764,00 грн..

Листом № 2019.10.08/72-4043 Покупець повідомив Постачальника про необхідність своєчасно виконати заміну товару у строки передбачені п. 5.5. договору.

Листом № 01-1152 від 07.11.2019 р. Постачальник просив Покупця підготовити товар для повернення 13.11.2019 р.

Відповідно до видатковою накладної - повернення (брак) №206 від 07.11.2019 р. товар був повернутий 13.11.2019 р.

Неякісний товар був замінений 24.01.2020 р., що підтверджується накладною на повернення ТМЦ № 2302 від 23.01.2020 р. та актом від 24.01.2020 р. приймання-передавання товарів по якості і кількості згідно з договором № 1600821 від 22.02.2016 р., специфікації № 14/1900334 від 17.01.2019 р..

Покупцем товар сплачено частково у сумі 2 632 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою, призначення платежу: барабани головного підйому, рах. від 05.09.2019 р., дог.1600821 від 22.02.2016.

Позивач за первісним позовом посилаючись на те, що Постачальник зобов`язаний був замінити товар в кількості 1 шт. протягом 20 календарних днів з дати підписання висновку незалежної організації №Н-1658 від 04.10.2019 р., тобто в строк до 24.10.2019 р. ( включно ), проте заміна товару у визначені договором строки не відбулася, внаслідок чого просить стягнути з Відповідача за первісним позовом заборгованість на загальну суму 659 764,00 грн., з яких 658 000,00 грн. 20 % штраф ( 3 290 000 грн. х 20 %= 658 000,00 грн. ) за порушення строку заміни неякісного товару на якісний та 1 764,00 грн. витрат пов`язані із залученням представника незалежної організації.

В свою чергу, Позивач за зустрічним позовом посилаючись порушення строків оплати, просить стягнути з Відповідача за зустрічним позовом заборгованість на загальну суму 658 000,00 грн. ( 3 290 000,00 грн. - 2 632 000,00 грн. = 658 000,00 грн. ) та визнати перше речення п. 5.6. договору поставки № 1600821 від 22.02.2016 р. недійсним оскільки вказаний пункт договору укладений на вкрай невигідних умовах для Постачальника.

Оскаржуваним рішенням суду задоволено первісний позов, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" - 658 000,00 грн. 20 % штрафу, 1 764,00 грн. витрат пов`язані із залученням представника незалежної організації та 9 896,46 грн. витрат по сплаті судового збору, а також часткового задоволено зустрічний позовов - стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 658 000,00 грн. заборгованості за поставлений товар та 9 870,00 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Проведено зустрічне зарахування вказаних сум та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 1 764,00 грн. витрат пов`язані із залученням представника незалежної організації та 26,46 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом, Відповідач за первісним позовом подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволені первісного позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: здійснити заміну товару у строк, зазначений у п. 5.5 Договору, Постачальник не мав змоги з причин, незалежних від нього; наявні підстави для зменшення суми призначеного до стягнення штрафу на 99%.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення первісного позову з огляду на таке.

Сутність розглядуваного спору за первісним позовом полягає у спонуканні Відповідача ( за первісни позовом ) до сплати штрафних санкцій за порушення ( прострочення у виконанні ) зобов`язань зі своєчасної заміни неякісного товару у строки, обумовлені в договор.

Беручи до уваги правову природу укладеного Договору поставки № 160082 від 22.02.2016 р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

Беручи до уваги встановлену ст. 204 ЦК України та не спростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11, 509 ЦК України та ст. ст. 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 ГК України, ст. ст. 655, 662 та 663 ЦК України, Продавець зобов`язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Наразі, отримання коштів (штрафних санкцій) за прострочення виконання такого зобов`язання з своєчасної заміни неякісного товару у строки, обумовлені в договор є належним об`єктом судового захисту у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної заміни неякісного товару, що зумовлює право Позивача у разі несвоєчасної заміни на нарахування у відповідності до п. 5.4 його умов штрафних санкцій, а саме штрафу у розмірі 20 % від вартості неякісного товару.

Як зазначалося раніше, предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині задоволення первісного позову та не задоволенні судом клопотання Відповідача у зменшенні стягуваної суми штрафних санкцій.

Встановлені вище судом обставини та умови підписаного та узгодженого сторонами п. 5.5. Договору, в якому сторони чітко вказали строк заміни неякісного Товару, а саме: протягом 20 календарних днів з дати підписання висновку незалежної організації - спростовують доводи Скаржника стосовно терміну заміни, який на його думку є не 24.10.2019 р., а 04.11.2019 р..

У вирішенні питання, щодо наявності підстав для зменшення суми штрафу, яке Скаржник піднімає у своїй апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертається до усталеної правової позиції Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постановах від 23.10.2019 р. у справі № 917/101/19, від 13.05.2019 р. у справі № 904/4071/18, від 27.03.2019 р. у справі № 912/1703/18, від 22.01.2019 р. у справі № 908/868/18, від 06.11.2019 р. у справі № 917/1638/18, від 17.12.2019 р. у справі № 916/545/19.

Так, згідно зі ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

При цьому зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд з дотриманням правил статті 86 ГПК України вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та його розмір.

Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з Відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та принципах господарського судочинства відповідно до статті 2 ГПК України.

У даному конкретному випадку при вирішенні питання щодо відсутності підстав для зменшення штрафних санкцій, суд першої інстанції, встановивши, що Відповідачем не було надано будь-яких належних доказів в підтвердження підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, обгрунтовано врахував, що в даному випадку відсутній винятковий випадок, як того вимагає чинне законодавство для зменшення розміру неустойки. Окрім того, суд зазначив, що сторони знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні підприємницької діяльності та Відповідачем за первісним позовом не надано жодного документу в підтвердження відсутності грошових коштів та скрутний матеріальний стан.

Водночас, частини перша, третя і четверта ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

До того ж, уклавши договір, Скаржник погодився з усіма умовами договору. Відповідач займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємницька діяльність характеризується рядом ознак, основні з яких: самостійність та ініціативність, право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку діяльність, не заборонену законом, ризиковий характер, що передбачає економічну самостійність підприємця і тісно пов`язану з цим відповідальність за результати своєї діяльності.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, що тяжка економічна ситуація в країні, не є підставою для зменшення розміру неустойки, оскільки вказана обставина носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги посилання Відповідача в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом попередньої інстанції положень статей, якими врегульовано питання можливості зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки суд, керуючись також внутрішнім переконанням, за наслідками оцінки встановлених обставин справи в сукупності визначив, що даний випадок не є винятковим для їх зменшення.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем за первісним позовом, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 р. у справі № 904/1648/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 р. у справі № 904/1648/20, яка була зупинена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2020 р. у справі № 904/1648/20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14.12.2020 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя I. Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус