ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3208/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтінг-Універсал", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 131 377 грн. 93 коп. за договором суборенди нежитлових приміщень від 01.07.2019 № 5/19

Представники:

від позивача: Сенько А.В., довіреність від 01.06.2020, представник;

від відповідача: Дєвочкін В.Ф., витяг з ЄДРПОУ, керівник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтінг-Універсал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" заборгованість у загальній сумі 131 377 грн. 93 коп., з яких: 124 871 грн. 85 коп. - основний борг, 6 506 грн. 08 коп. - пеня, відповідно до умов договору суборенди нежитлових приміщень від 01.07.2019 № 5/19 в редакції додаткових угод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині повного та своєчасного здійснення суборендних платежів за період з 01.04.2020 по 18.05.2020.

Ухвалою господарського суду від 22.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.07.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що в силу приписів ч. 6 ст. 762 ЦК України він звільняється від орендної плати за весь час, протягом якого не мав можливості використовувати орендоване майно за його цільовим призначенням через обставини, за які не відповідає, а саме через введення на території України карантину. Просив у задоволенні позову відмовити.

15.07.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій виклав заперечення на доводи відповідача. Просив позов задовольнити.

04.08.2020 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких він наполягав на звільненні від орендної плати за весь час, протягом якого не мав можливості використовувати орендоване майно за його цільовим призначенням через обставини, за які він не відповідає, а саме через введення на території України карантину. Просив у задоволенні позову відмовити.

З урахуванням наданих сторонами доказів та заперечень, предмета і підстав позову, категорії та складності справи, ухвалою господарського суду від 21.08.2020 перейдено до розгляду справи № 904/3208/20 за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 22.09.2020.

У підготовчому засіданні 22.09.2020 оголошено перерву до 20.10.2020.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2020 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті; оголошено перерву у судовому засіданні до 19.11.2020.

У судовому засіданні 19.11.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність підстав для нарахування та стягнення з відповідача суборендних платежів за період з 01.04.2020 по 18.05.2020, а також пені за період з 11.04.2020 по 10.06.2020.

Так, судом встановлено, що 01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтінг-Універсал" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" (суборендар) укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 5/19 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору, у порядку та на умовах цього договору, орендар передає, а суборендар приймає на умовах суборенди нежитлові приміщення (тимчасове платне користування нежитловими приміщеннями), розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Інженерна, 2Б, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Свипол" (орендодавець) на підставі права власності, що підтверджується договором купівлі-продажу торговельно-побутової будівлі літера А-3, а-1, а3-1, ВСІ 4891398, ВСІ 481399 реєстр Д 309/27.07.2005 року, завіреним приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкіним М.М., зареєстрованим в БТІ 03.08.2005, реєстраційний номер 11039053 (далі обєкт суборенди).

Характеристика обєкта суборенди згідно з Додатком № 1 до договору:

- площа нежитлових приміщень складає 388,4 кв.м;

- до складу обєкта суборенди входять такі приміщення (у відповідності до технічного паспорту будівлі):

- поз. ІІ 2-1 торговельний зал 238,7 кв.м; 2-2 приміщення 10,8 кв.м; 2-3 коридор 24,3 кв.м;

2-4 кабінет 22,7 кв.м; 2-5 каса - 7,6 кв.м; 2-6 кімната охорони 6,9 кв.м; 2-7 побутове приміщення 7,6 кв.м;

2-8 приміщення 13,6 кв.м; 2-9 підсобне 2,4 кв.м; 2-10 побутове приміщення 15,1 кв.м;

2-11 душова 1,7 кв.м; 2-12 душова 1,8 кв.м; 2-13 умивальна 1,8 кв.м;

2-14 вбиральня 1,5 кв.м; 2-15 вбиральня 1,8 кв.м; 2-16 побутове приміщення 5,9 кв.м; 2-17 тамбур 1,3 кв.м

- поз. ІІ 1 сходова клітина 14,8 кв.м;

- поз. ІІ 2 сходова клітина 8,1 кв.м.

За умовами п. 1.2. договору вказаний договір укладається з письмової згоди орендодавця, який діє на підставі права власності на це нежитлове приміщення. Письмова згода закріплена у п. 2.2. договору оренди нежитлових приміщень, укладеного між орендарем та орендодавцем.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що обєкт суборенди передається суборендарю для використання його у своїй господарській діяльності. Приміщення використовується суборендарем за його цільовим призначенням з метою здійснення роздрібної торгівлі та надається в суборенду для розміщення магазину непродовольчих товарів "Хумана" (оптова та роздрібна торгівля одягом б/у, взуттям б/у та іншими товарами б/у).

Згідно з п. 3.1. договору протягом пяти днів після підписання договору суборенди особами, уповноваженими сторонами цього договору, орендар передає обєкт суборенди суборендарю за актом приймання-передачі (надалі акт), який від імені сторін підписується комісією. В акті відображається стан обєкта суборенди, його відповідність умовам п. 1.1. та п. 1.2. договору.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що обєкт суборенди вважається переданим в суборенду з моменту підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.1. договору строк суборенди обєкта встановлюється з 01.07.2019 по 31.05.2020.

За умовами п. 5.1. договору розмір орендної плати складає 187 грн. 00 коп. за 1 кв.м орендованої площі. Загальна сума орендної плати за 1 календарний місяць складає 72 630 грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 12 105 грн. 13 коп.

Згідно з п. 5.3. договору орендну плату суборендар сплачує на розрахунковий рахунок орендаря, вказаний у реквізитах сторін, не пізніше 10-го числа місяця, за який здійснюється оплата. У випадку, якщо останній день оплати є неробочим, то останнім днем оплати буде попередній робочий.

Відповідно до п. 5.4. договору розмір орендної плати може переглядатись сторонами у випадку зміни ринкових умов оренди, але не частіше ніж один раз у 6 місяців. Сторона, яка виступає ініціатором змін орендної плати, у письмовій формі за 30 днів повідомляє іншу сторону про причини, які є підставою для зміни орендної плати і нову, бажану суму орендної плати. Сторона, яка отримала таке повідомлення, зобовязана розглянути його в десятиденний строк. Сторони за результатами прийнятих ними рішень підписують додаткову угоду, а у випадку, якщо по закінченню десятиденного строку згоди сторонами не досягнуто, договір вважається розірваним після закінчення 30 днів з дня, наступного за закінченням десятиденного строку на узгодження. У випадку виникнення спорів про розмір орендної плати, він може бути також вирішений у судовому порядку.

За умовами п. 5.6. договору у вартість щомісячної орендної плати за користування обєктом не входить вартість комунальних та інших експлуатаційних послуг (послуг телефонного звязку, охорони тощо). Орендар зазначені витрати сплачує самостійно, а суборендар компенсує орендарю ці витрати, на підставі рахунків, які виставляються орендарем. До моменту укладення суборендарем відповідних договорів з експлуатаційними та комунальними організаціями суборендар зобовязаний компенсувати понесені орендарем вищевказані витрати у повному обсязі на підставі виставленого рахунку підтверджуючими копіями первинних документів протягом пяти банківських днів з моменту отримання виставленого рахунку.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що орендар виставляє рахунки на оплату комунальних та інших послуг (послуг охорони, за використання холодної води, водовідведення, електроенергію, опалення), використовуючи показання лічильників (приладів обліку кількості та якості спожитих комунальних послуг) та рахунку, які виставляють експлуатаційні компанії (водоканал, обленерго, тепломережа тощо). Суборендар компенсує орендарю вищевказані витрати тільки за утримання переданих йому площ та приміщень.

Згідно з п. 5.8. договору рахунки на оплату та копії документів, які підтверджують оплату виставленого рахунку, передаються оперативно між орендарем та суборендарем за допомогою факсимільного звязку. Так, отримання суборендарем факсом копії рахунку від орендаря є отриманням вимоги про сплату. Раз на два місяці суборендар зобовязаний забрати у орендаря оригінали рахунків та надати документи, які підтверджують оплату цих рахунків.

Орендар має право змінювати орендну плату у відповідності до п. 5.4. договору (пп. 6.2.5 п. 6.2. договору).

Згідно з пп. 7.1.3 п. 7.1. договору суборендар зобовязаний своєчасно та у повному обсязі перераховувати орендні та інші, визначені цим договором, платежі, у тому числі і повязані з оплатою штрафних санкцій.

Відповідно до п. 9.1. договору за несвоєчасну оплату орендних та інших, передбачених договором, платежів суборендар сплачує орендарю пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що сторона звільняється від відповідальності за часткове або повне невиконання зобовязань за договором, якщо невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини).

Під обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) розуміються будь-які фактори зовнішнього середовища, а саме: повені, пожежі, землетруси або інші природні катаклізми, а також війни, локальні військові конфлікти, акти та дії державних органів України та будь-які інші прояви, які находяться поза розумним контролем сторін.

Відповідно до п. 9.6. договору якщо вищевказані обставини тривають більше ніж 20 днів, то кожна із сторін має право припинити подальше виконання своїх зобовязань за цим договором. У таких випадках жодна із сторін не має право предявити претензії іншій стороні для компенсації будь-яких можливих збитків.

Пунктом 9.7. договору передбачено, що сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобовязана письмово повідомити іншу сторону про настання цих обставин.

Належним доказом наявності вказаних вище обставин будуть слугувати довідки Торгово-промислової палати України (п. 9.8. договору).

За умовами п. 11.2. договору додаткові угоди або додатки до договору є його невідємними частинами і мають юридичну силу, якщо оформлені належним чином.

01.07.2019 позивач передав відповідачу об"єкт суборенди за актом приймання передачі нежитлових приміщень.

Додатковою угодою № 1 від 01.07.2019 до договору сторони погодили направлення, підписання та обмін звітних документів в електронному вигляді з використанням ЕЦП підпису (електронний документообіг).

Додатковою угодою № 2 від 01.11.2019 до договору сторони внесли зміни до п. 5.1. договору, вказавши, що з 01.01.2020 розмір орендної плати становить 203 грн. 40 коп. за 1 кв.м орендної площі. Загальна сума орендної плати за один календарний місяць становить 79 000 грн. 56 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 13 166 грн. 76 коп.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин.

З метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення на території Дніпропетровської області на засіданні міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради введено певні обмежувальні заходи з 18.03.2020 (протокол від 17.03.2020 № 6).

10.03.2020 на банківський рахунок позивача надійшли кошти від відповідача у розмірі 79 000 грн. 56 коп., відповідно до платіжного доручення № 16575 від 10.03.2020, призначення платежу сплата за суборенду приміщення (договір № 5/19 від 01.07.2019) за березень 2020.

Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" від 17.03.2020 № 17/1-ХД з 18.03.2020 і до скасування в установленому законом порядку обмежувальних заходів щодо роботи закладів торговельного обслуговування населення, припинено роботу магазинів ТОВ "Хумана Схід", зокрема за адресою: м. Дніпро, вул. Інженерна, 2Б.

Листом за № 43 від 18.03.2020 відповідач зазначив про тимчасове зупинення роботи магазинів з 18.03.2020 у звязку із встановленням обмежувальних заходів місцевою комісією з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій та просив призупинити нарахування орендної плати з 18.03.2020 до особливого дозволу міського голови почати господарську діяльність.

У відповіді за № 04/3 від 24.03.2020 позивач, з огляду на несприятливу ситуацію, яка склалась через введення обмежувальних заходів, на труднощі з веденням господарської діяльності в період дії таких обмежень, а також задля підтримки фінансово-економічного стану контрагента, пропонував знижку на орендну плату у розмірі 25% в період дії карантину та просив укласти відповідну додаткову угоду.

У листі за № 43-1 від 27.03.2020 відповідач зазначив про неприйняття пропозиції позивача та неможливість використовувати обєкт оренди у звязку із забороною усіх видів торговельної діяльності. Водночас, просив внести зміни до договору шляхом встановлення нового розміру орендної плати за повний календарний місяць оренди за весь обєкт суборенди (за все приміщення) у розмірі 100 грн. 00 коп. (з ПДВ) на період з 18.03.2020 до дня скасування органами державної влади обмежувальних заходів для роботи закладів торгівлі, що були введені з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 (включно). Крім того, відповідач гарантував сплату всіх додаткових до орендної плати платежів, передбачених договором.

Позивач шляхом електронного документообігу на адресу відповідача надіслав рахунок № 0104/1 від 01.04.2020 щодо сплати суборенди нежитлових приміщень (м. Дніпро, вул. Інженерна, 2Б) за квітень 2020 на суму 79 000 грн. 56 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 13 166 грн. 76 коп. Однак відповідач вказаний рахунок не сплатив, з невідомих причин відмовив у його прийнятті.

Також, на адресу відповідача шляхом електронного документообігу направлено акт надання послуг № 1/3 від 31.03.2020 за березень 2020 на суму 79 000 грн. 56 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 13 166 грн. 76 коп. Проте відповідач не підписав акт та зазначив, що за період з 01.03.2020 по 17.03.2020 орендна плата складає 43 322 грн. 89 коп., а з 18.03.2020 по 31.03.2020 відсутня домовленість між сторонами щодо суми. Тому відповідач просив переробити акт на суму 43 322 грн. 89 коп.

Позивач зазначає, що з 11.04.2020 відповідач перестав належно виконувати зобовязання за договором.

Листом за № 04/3-01 від 07.04.2020 позивач повторно акцентував увагу відповідача на тому, що п. 14 Розділу 5 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" регламентовано, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного Кодексу України. Тобто, істотні зміни умов договору, зокрема в частині сплати орендної плати є предметом додаткових домовленостей між сторонами.

У звязку з цим позивач знову запропонував відповідачу знижку на орендну плату у розмірі 30% за період з 18.03.2020 до 24.04.2020 та просив укласти додаткову угоду.

Проте відповідач не погодився із пропозиціями позивача, про що зазначив у листі за № 43-2 від 09.04.2020, вважаючи себе таким, що звільнений від плати за користування обєктом суборенди в силу закону.

У листі за № 04/3-02 від 22.04.2020 позивач не погодився з позицією відповідача, оскільки в період встановлення обмежувальних заходів по теперішній час відповідач у повній мірі реалізовував право користування суборендованим майном, а саме: мав вільний доступ до майна, персонал входив до нього, підприємство зберігало обладнання, товари, інше майно в суборендованих приміщеннях, відповідач також використовує енергетичні ресурси для ведення своєї господарської діяльності (споживає електроенергію) та інше. Тому позивач знову пропонував знижку на орендну плату у розмірі 30% за період з 18.03.2020 до 31.03.2020 та знижку у розмірі 40% за квітень 2020, а також пропонував укласти додаткову угоду. У разі неприйняття цієї пропозиції позивач вимагав від відповідача сплатити орендну плату відповідно до умов договору.

Відповідач у листі за № 43-3 від 30.04.2020 відмовився від запропонованих пільг, надав розяснення законодавства та повторно вказав, що він звільнений від плати за користування суборендованим приміщенням в силу закону.

На адресу відповідача шляхом електронного документообігу позивач надіслав рахунок № 0105/1 від 01.05.2020 щодо сплати суборенди нежитлових приміщень (м. Дніпро, вул. Інженерна, 2Б) за квітень 2020 та травень 2020 на суму 158 001 грн. 12 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 26 333 грн. 52 коп., а також акт надання послуг № 1/4 від 30.04.2020 за квітень 2020 на суму 79 000 грн. 56 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 13 166 грн. 76 коп.

Вказаний рахунок відповідач не сплатив, акт надання послуг не підписав.

У звязку з невиконанням зобовязань за договором позивач надіслав на адресу відповідача шляхом електронного документообігу рахунок від 12.05.2020 № 12/05/20 за прострочений платіж щодо сплати пені на загальну суму 2 528 грн. 02 коп. Цей рахунок відповідач отримав шляхом електронного документообігу, про що свідчить відмітка "Документ доставлено контрагенту". Проте рахунок не був оплачений.

У листі за № 04/3-04 від 13.05.2020 позивач зазначав про наявність заборгованості у відповідача зі сплати орендної плати за квітень, травень 2020.

На засіданні спеціальної комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру місцевого рівня (м. Дніпро) з 11.05.2020 дозволено торговельне (виключно в магазинах, зокрема магазинах, що розташовані у торговельно-розважальних центрах) у побутове обслуговування населення (протокол від 13.05.2020 № 9).

Листом за № 43-4 від 14.05.2020 відповідач повідомив позивача про неможливість розпочати роботу магазину "Хумана" з 14.05.2020 в суборендованому приміщенні з причин відсутності електроенергії, про що складені акти від 11.05.2020, від 14.05.2020. Крім того, відповідач зазначив, що між сторонами не узгоджений розмір орендної плати на час карантину з 18.03.2020 по 13.05.2020. Просив вчинити невідкладні дії щодо відновлення постачання електроенергії.

19.05.2020 на банківський рахунок позивача надійшли кошти від відповідача у розмірі 33 129 грн. 27 коп., відповідно до платіжного доручення № 17265 від 19.05.2020, призначення платежу сплата за суборенду приміщення (договір № 5/19 від 01.07.2019) з 19.05.2020 по 31.05.2020.

До того ж, відповідач на підставі виставлених позивачем рахунків сплатив компенсацію послуг енергопостачання, водопостачання, теплопостачання за березень 2020, за квітень 2020, за травень 2020, що підтверджується платіжними дорученнями № 16995 від 28.04.2020, № 16996 від 28.04.2020, № 16997 від 28.04.2020, № 17101 від 12.05.2020, № 17100 від 12.05.2020, № 17585 від 05.06.2020.

Проте відповідач так і не сплатив заборгованість з орендних платежів за період з 01.04.2020 по 18.05.2020, а саме суборенда за квітень 2020 у розмірі 79 000 грн. 56 коп., суборенда за травень 2020 у розмірі 45 871 грн. 29 коп. (з 01.05.2020 по 18.05.2020).

На підставі п. 9.1. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 6 506 грн. 08 коп., за період з 11.04.2020 по 10.06.2020.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору суборенди нежитлових приміщень, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 774 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 Господарського кодексу України орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди.

Статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин.

З метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення на території Дніпропетровської області на засіданні міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради введено певні обмежувальні заходи з 18.03.2020 (протокол від 17.03.2020 № 6).

На момент виникнення спірних правовідносин Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни до ст. 762 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу.

Так, частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які суборендар не відповідає.

Крім того, обставини, зазначені у нормі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що відсутність у ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання суборендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання суборендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Для застосування ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України та звільнення суборендаря від плати за користування орендованим майном визначальною умовою є наявність обставин, за які суборендар не відповідає. Суборендар повинен довести обставини, які свідчать про те, що він не використовував або не міг використати майно. Тобто, в нього не має бути ні фізичної, ні теоретичної можливості використовувати орендоване майно (бути допущеним до приміщення, перебувати в ньому, зберігати в приміщенні речі тощо).

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.08.2019 у справі № 914/70/18, від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16, від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17, від 22.05.2019 у справі № 914/1248/18.

Втім, запровадження карантину, що спричинило, на думку відповідача, неможливість використання майна згідно з умовами договору, не може однозначно засвідчувати, починаючи з 01.04.2020, неможливість використання такого майна ані відповідно до мети договору, яка не обмежується лише здійсненням роздрібної торгівлі, ані взагалі, зокрема і з метою, що не суперечить положенням договору та/або закону, а отже наведена відповідачем обставина не є абсолютною самостійною підставою для застосування норми ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Отже, повне звільнення від сплати орендної плати підлягає застосуванню у тому разі, коли суборендар взагалі не використовує орендоване приміщення, тобто навіть не зберігає в ньому свої речі.

Відповідач не надав належних доказів на підтвердження того, що позивач обмежував та забороняв йому реалізувати право користування орендованим майном, зокрема здійснив відключення суборендованого приміщення від систем електропостачання.

Навпаки, відповідач під час карантину продовжував користуватись обєктом суборенди, зокрема мав вільний доступ до майна; його працівники перебували в суборендованих приміщеннях 11.05.2020, 14.05.2020, 18.05.2020; відповідач не звільнив суборендовані приміщення від власного майна; використовував енергетичні ресурси для ведення своєї господарської діяльності (споживав та оплачував електроенергію у квітні, травні 2020).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач зобовязаний сплатити орендну плату за період з 01.04.2020 по 18.05.2020 відповідно до умов договору.

Крім того, позивач пропонував відповідачу зменшення орендної плати на період встановлених обмежень шляхом укладення додаткової угоди.

Згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач посилається на сертифікат № 1200-20-1079 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Дніпропетровською торгово-промисловою палатою 22.06.2020, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, а саме заборона роботи субєктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема торговельного обслуговування населення щодо обовязку використовувати обєкт суборенди нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Інженерна, 2Б, загальною площею 388,4 кв.м, за їх цільовим призначенням - для розміщення магазину непродовольчих товарів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", з 18.03.2020, за договором суборенди нежитлових приміщень від 01.07.2019 № 5/19, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання - 18.03.2020; дата закінчення 11.05.2020.

Однак суд вважає безпідставними посилання відповідача на вказаний сертифікат, оскільки наявність форс-мажорних обставин за умови використання обєкта суборенди під час карантину не звільняє відповідача від виконання зобовязання в цілому суборендні платежі мають бути сплачені за весь період у повному обсязі.

Враховуючи умови п. 5.3. договору, відповідач повинен був здійснити оплату суборендних платежів за квітень 2020 у строк до 10.04.2020 включно, за травень 2020 - до 08.05.2020 включно.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суборендних платежів за період з 01.04.2020 по 18.05.2020 у розмірі 124 871 грн. 85 коп. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 6 506 грн. 08 коп., за загальний період з 11.04.2020 по 10.06.2020, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.1. договору за несвоєчасну оплату орендних та інших, передбачених договором, платежів суборендар сплачує орендарю пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

За розрахунком суду, пеня за загальний період з 11.04.2020 по 10.06.2020 складає 2 820 грн. 51 коп. та підлягає стягненню з відповідача. Нарахування здійснено на підставі подвійної облікової ставки НБУ, розмір пені за якою менше розміру пені, розрахованого на підставі 0,1% (враховуючи положення ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"). Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення 124 871 грн. 85 коп. - основного боргу, 2 820 грн. 51 коп. пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтінг-Універсал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" про стягнення заборгованості в сумі 131 377 грн. 93 коп. за договором суборенди нежитлових приміщень від 01.07.2019 № 5/19 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтінг-Універсал" (49033, м. Дніпро, вул. Гладкова, 29А, ) 124 871 грн. 85 коп. (сто двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят одна грн. 85 коп.) основного боргу, 2 820 грн. 51 коп. (дві тисячі вісімсот двадцять грн. 51 коп.) пені та 2 043 грн. 03 коп. (дві тисячі сорок три грн. 03 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтинг-Універсал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" про стягнення 3 685 грн. 57 коп. пені відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 07.12.2020

Суддя І.А. Рудь