ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.12.2020 Справа № 905/1631/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання (помічника судді) Конько В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Галстян Гаяне Левоні, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 274091,35грн, пені у сумі 12026,60грн, всього 286117,95грн

Представники учасників справи:

від позивача: Зінов`єв І.Г. в порядку самопредставництва

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Маріупольська міська рада Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Галстян Гаяне Левоні, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 274091,35грн, пені у сумі 12026,60грн, всього 286117,95грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 15.01.2018 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за землю, чим також зумовлено нарахування заявленої до стягнення пені.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Донецької області від 09.09.2020; розгляд справи здійснено в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 01.10.2020 з подальшим відкладанням на 13.10.2020 (судове засідання не відбулось) та 11.11.2020; ухвалою суду від 22.10.2020 строк підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів; ухвалою суду від 11.11.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.12.2020.

У судове засідання 09.12.2020 з`явився представник позивача; підтримав позовні вимоги; після виходу суду з нарадчої кімнати явку не забезпечив. Відповідач в засідання суду 09.12.2020 не з`явився, представника не направив.

Протягом розгляду справи відповідач пояснень по суті спору не надав, правом на подання відзиву на позов не скористався; у судові засідання 01.10.2020, 13.10.2020, 11.11.2020 не з`явився, представника не направив; про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлявся в порядку ст.120 Господарського процесуального кодексу України шляхом направлення ухвал суду від 09.09.2020, 01.10.2020, 22.10.2020, 11.11.2020 на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виходячи з того, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву, згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

27.09.2017 рішенням Маріупольської міської ради «Про продовження строку оренди земельної ділянки по вул. Бахчиваджи, 67 в Приморському районі міста фізичній особі-підприємцю Галстян Г.Л.» №7/21-1966 Фізичній особі-підприємцю Галстян Г.Л. продовжено на 10 років строк оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови міської ради) (кадастровий номер :02:015:0167) площею 0,3849га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво та подальша експлуатація автосалону та станції технічного обслуговування) по вул. Бахчиваджи, 67 в Приморському районі міста.

15.01.2018 між Маріупольською міською радою (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Галстян Г.Л. (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1 якого орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 27.09.2017 №7/21-1966, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Бахчиванджи, 67 у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :02:015:0167).

В оренду передається земельна ділянка площею 0,3849га (п.2.1 договору). На земельній ділянці знаходиться (буде знаходитись) об`єкт нерухомого майна: автосалон та станція технічного обслуговування (п.2.2 договору).

Договір укладено на 10 (три) років з моменту державної реєстрації права оренди (п.3.1 договору). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.4.1 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4008336,57грн (без урахуванням коефіцієнту індексації за 2017 рік).

Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) (п.4.3 договору). У разі зміни у встановленому порядку ставки орендної плати, розмір орендної плати змінюється автоматично, без укладання додаткового договору до діючого, на момент внесення відповідних змін, договору оренди земельної ділянки.

Згідно з п.4.4 договору на підставі статті 287 Податкового кодексу України землекористувач сплачує плату за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою. У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році. Плата за землю фізичними особами сплачується у встановленому законом порядку.

У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році.

Відповідно до п.4.10 договору після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання (орендної плати за земельну ділянку) на суму податкового боргу нараховується пеня згідно діючому законодавству. Пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України згідно діючому законодавству.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що до обов`язків орендаря входить сплата орендної плати в порядку та у строки, передбачені договором (п. 9.2.9 договору); самостійне коригування орендної плати за землю у випадках зміни грошової оцінки або її індексації/зміни розмірів орендної плати (п. 9.2.11 договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, згідно договору оренди (п.6.2 договору).

Договір набуває чинності відповідно до ст.ст.3, 4, 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" після його підписання сторонами та державної реєстрації (п.14.2 договору).

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором від 15.01.2018 зареєстровано 21.05.2018; номер запису про речове право 26283718; строк дії: 10 років з моменту державної реєстрації права оренди.

У виконання умов договору оренди земельної ділянки від 15.01.2018 позивач передав, а відповідач прийняв у користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Бахчиванджи, 67 у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :02:015:0167) площею 0,3849га, що підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання-передачі земельної ділянки, згідно договору оренди.

Позивач зазначає, що відповідач прийнятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної внесення орендної плати за користування земельною ділянкою за договором від 15.01.2018 за період травень - грудень 2018 та січень - квітень 2019 належним чином не виконує, що стало підставою для звернення позивачем з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 274091,35грн, пені у сумі 12026,60грн.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст.ст.2, 3 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст.2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі визначено як договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями ч.5 ст.5, ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку землі» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земель.

Згідно з п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Таким чином основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Орендною платою за землю є платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст.21 Закону України «Про оренду землі»).

Враховуючи положення ст.21 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з умовами договору, спірні правовідносини також регулюються приписами податкового законодавства.

Статтею 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є у тому числі землекористувачі. При цьому статтею 270 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні.

Згідно з ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельного податку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до п.п.288.1, 288.5 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку.

У відповідності до п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Таким чином у правовідносинах з оренди земельної ділянки, де орендарем виступає державний або комунальний орган, законодавцем врегульовано, що орендна плата сплачується у порядку, встановленому для сплати земельного податку.

Статтею 287 Податкового кодексу України встановлено, що землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році.

За приписами п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином положеннями Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі» визначається порядок визначення орендної плати за землю.

Положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» закріплено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки від 15.01.2018 в частині надання відповідачеві в оренду земельної ділянки.

Відповідач не мав підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення орендних платежів у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Доказів сплати орендних платежів за заявлений період травень-грудень 2018, січень-квітень 2019 або доказів повернення земельної ділянки з оренди відповідачем матеріали справи не містять.

Згідно з ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Належних у розумінні ст.76 Господарського процесуального кодексу України доказів виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором матеріали справи не містять.

Отже факт наявності боргу у відповідача перед позивачем доведений, відповідачем не спростований, строк сплати орендних платежів, у відповідності до вимог законодавства є таким, що настав.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 274091,35грн за період травень-грудень 2018, січень-квітень 2019 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної сплати орендної плати є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України. З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з повної та своєчасної сплати орендної плати за землю у встановлений строк, суд дійшов висновку, що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої за порушення зобов`язань квітня-грудня 2019, січня-квітня 2020 у загальній сумі 12026,60грн, суд зазначає таке.

Як свідчать матеріали справи, нарахування заявленої до стягнення в межах даного позову пені у сумі 12026,60грн на підставі п.4.10 договору зумовлено порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасної сплати орендної плати за землю.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з приписами ч.2 ст. 193, ч.1 ст. 216 та ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст. 217, ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлену до стягнення пеню позивачем нараховано на підставі п.4.10 договору, за умовами якого після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання (орендної плати за земельну ділянку) на суму податкового боргу нараховується пеня згідно діючому законодавству. Пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України згідно діючому законодавству.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачений період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. При цьому, законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду.

Граничним днем сплати орендної плати за зобов`язаннями за квітень 2019 є 30.05.2019, за травень 2019 є 01.07.2019 (з урахуванням вимог ст.254 Цивільного кодексу України), за червень 2019 є 30.07.2019, за липень 2019 є 30.08.2019, за серпень 2019 є 30.09.2019, за вересень 2019 є 30.10.2019, за жовтень 2019 є 02.12.2019 (з урахуванням вимог ст.254 Цивільного кодексу України), за листопад 2019 є 02.01.2020 (з урахуванням вимог ст.254 Цивільного кодексу України), за грудень 2019 є 30.01.2020, за січень 2020 є 02.03.2020 (з урахуванням вимог ст.254 Цивільного кодексу України), за лютий 2020 є 30.03.2020, за березень 2020 є 30.04.2020, за квітень 2020 є 01.06.2020 (з урахуванням вимог ст.254 Цивільного кодексу України), отже, першими днями порушення строку оплати, з яких можливе нарахування пені є 31.05.2019, 02.07.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, 01.10.2019, 31.10.2019, 03.12.2019, 03.01.2020, 31.01.2020, 03.03.2020, 31.03.2020, 01.05.2020, 02.06.2020 відповідно.

Приймаючи до уваги строки виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за землю, суд дійшов висновку про невідповідність позовних вимог щодо стягнення пені, нарахованої за періоди з 31.05.2019 по 31.05.2020 (зобов`язання за квітень 2019), з 02.07.2019 по 31.05.2020 (зобов`язання за травень 2019), з 31.07.2019 по 31.05.2020 (зобов`язання за червень 2019), з 31.08.2019 по 31.05.2020 (зобов`язання за липень 2019), з 01.10.2019 по 31.05.2020 (зобов`язання за серпень 2019), з 31.10.2019 по 31.05.2020 (зобов`язання за вересень 2019), приписам ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Здійснивши перерахунок пені з дотриманням вимог п.6 ст.232 Господарського кодексу України, суд встановив, що пеня за зобов`язаннями квітня 2019 за період з 31.05.2019 по 30.11.2019 складає 1247,71грн, травня 2019 за період з 02.07.2019 по 01.01.2020 - 1245,66грн, червня 2019 за період з 31.07.2019 по 30.01.2020 - 1160,81грн, липня 2019 за період з 31.08.2019 по 29.02.2020 - 1116,46грн, серпня 2019 за період з 01.10.2019 по 30.03.2020 - 1031,12грн, вересня 2019 за період з 31.10.2019 по 30.04.2020 - 919,16грн.

За результатом проведеної перевірки наданого позивачем розрахунку пені, судом встановлено його невідповідність фактичним обставинам справи в частині невірного визначення початкових дат періодів нарахування пені за зобов`язаннями за листопад 2019 та квітень 2020, за якими днем виникнення прострочення є 03.01.2020 та 02.06.2020 відповідно. Крім того невірне визначення початку періоду нарахування пені за зобов`язаннями квітня 2020 призвело до безпідставного нарахування пені за період з 31.05.2020 по 31.05.2020 на суму 12318,16грн, оскільки за заявлений позивачем період зобов`язання з внесення орендної плати за землю квітень 2020 у відповідача не настало.

Здійснивши власний розрахунок пені, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, за періоди з 03.12.2019 по 31.05.2020 за зобов`язаннями жовтня 2019, з 03.03.2020 по 31.05.2020 за зобов`язаннями січня 2020, суд встановив, що пеня за вказані періоди становить більшу суму ніж заявлено позивачем за вказані періоди.

Отже заявлені позовні вимоги про стягнення пені у сумі 12026,60грн підлягають задоволенню частково у розмірі 9343,24грн, з яких: 1247,71грн за зобов`язаннями квітня 2019 за період з 31.05.2019 по 30.11.2019; 1245,66грн за зобов`язаннями травня 2019 за період з 02.07.2019 по 01.01.2020; 1160,81грн за зобов`язаннями червня 2019 за період з 31.07.2019 по 30.01.2020; 1116,46грн за зобов`язаннями липня 2019 за період з 31.08.2019 по 29.02.2020; 1031,12грн за зобов`язаннями серпня 2019 за період з 01.10.2019 по 30.03.2020; 919,16грн за зобов`язаннями вересня 2019 за період з 31.10.2019 по 30.04.2020; 831,91грн за зобов`язаннями жовтня 2019 за період з 03.12.2019 по 31.05.2020; 633,39грн за зобов`язаннями листопада 2019 за період з 03.01.2020 по 31.05.2020; 496,31грн за зобов`язаннями грудня 2019 за період з 31.01.2020 по 31.05.2020; 344,83грн за зобов`язаннями січня 2020 за період з 03.03.2020 по 31.05.2020; 212,38грн за зобов`язаннями лютого 2020 за період з 31.01.2020 по 31.05.2020; 103,50грн за зобов`язаннями березня 2020 за період з 01.05.2020 по 31.05.2020; решта позовних вимог щодо стягнення пені задоволенню не підлягає.

З огляду на часткове задоволення позову витрати позивача зі сплати судового збору за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область, до Фізичної особи-підприємця Галстян Гаяне Левоні, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 274091,35грн, пені у сумі 12026,60грн, всього 286117,95грн, задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Галстян Гаяне Левоні ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Миру, б. 70, ) заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 274091,35грн, пеню в сумі 9343,24грн та витрати зі сплаті судового збору в розмірі 4251,52грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 09.12.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2020.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова