РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 Справа № 910/5657/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Дупляченко Ю. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітбуд Проект"

2) ОСОБА_1

про стягнення 301 247, 19 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Верхогляд М. Л.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Зражевська Н. В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" (далі - АТ "КБ "Глобус", позивач) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітбуд Проект" (далі - ТОВ "Профітбуд Проект", відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості у сумі 301 247, 19 грн. за договором про надання овердрафту № 673/ЮКО-19 від 07.03.2019 р. та за договором поруки № 673/ЮПОР-19 від 07.03.2019 р.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення позичальником - ТОВ "Профітбуд Проект" (відповідачем-1) зобов`язань щодо повного і своєчасного повернення кредиту за договором овердрафту № 673/ЮКО-19 від 07.03.2019 р., внаслідок чого у ТОВ "Профітбуд Проект" утворилась заборгованість. Також позивач вказує, що обов`язок повернути вказану заборгованість виник і у поручителя (фізичної особи) - ОСОБА_1 (відповідача-2) в силу договору поруки № 673/ЮПОР-19 від 07.03.2019 р., яким забезпечувалось повернення кредиту.

У позові АТ "КБ "Глобус" просило солідарно стягнути з ТОВ "Профітбуд Проект" та ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 288 887,06 грн., заборгованість по процентах в сумі 6 244,93 грн., пеню за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 5 987,91 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентів у сумі 127,29 грн., що разом становить 301 247,19 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема, визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, який не може бути менше строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У подальшому, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі, а також ступінь реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 р. розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін у судове засідання, призначене на 27.08.2020 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 р. поданий ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті зустрічний позов був повернутий заявнику з підстав, наведених у вказаній ухвалі (як такий, що поданий з порушенням процесуального строку для його подачі).

Також відповідач-1 - ТОВ "Профітбуд Проект" та відповідач-2 - ОСОБА_1 із порушенням строку, встановленого законом, надали суду відзиви на позов, які згідно із ст. 207 ГПК України були залишені судом без розгляду з тих же підстав, що й був повернутий зустрічний позов ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 - ТОВ "Профітбуд Проект" в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому судом було відмовлено ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 30.11.2020 р., як у необґрунтованому.

Представник відповідача-2 - ОСОБА_1 проти позовних вимог, заявлених до поручителя, заперечив, зазначив про відсутність у останнього солідарного обов`язку зі сплати кредитної заборгованості, оскільки згода на збільшення розміру кредитного зобов`язання, забезпеченого договором поруки № 673/ЮПОР-19 від 07.03.2019 р., ним не надавалась. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача-2.

Суд, розглянувши заявлені вимоги, заслухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні та дослідивши наявні докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що 07.03.2019 р. між АТ "КБ "Глобус" (банк, кредитор) та ТОВ "Профітбуд Проект" (позичальник) був укладений договір про надання овердрафту № 673/ЮКО-19 від 07.03.2019 р. (далі - договір овердрафту). Відповідно до умов цього договору банк надає позичальнику овердрафт шляхом сплати протягом операційного дня з рахунку позичальника: НОМЕР_1 ) в АТ «Глобус», МФО 380526, розрахункових документів на суму, що не перевищує залишок на рахунку, в межах встановленого ліміту овердрафту на наступних умовах: ліміт овердрафту - 265 000,00 грн., строк дії ліміту овердрафту - з 07.03.2019 р. по 06.03.2020 р. включно. Процентна ставка (у залежності від строку безперервного користування овердрафтом): до 10 календарних днів становить 10 % річних; від 11 до 30 календарних днів - 25 % річних; від 31 календарного дня - 35 % річних.

Відповідно до пункту 3.2 договору овердрафту строк безперервного користування овердрафтом становить не більше 30 календарних днів. Днем початку перебігу строку безперервного користування овердрафтом є перший день, з якого незалежно від суми позичальник безперервно мав заборгованість за овердрафтом, днем закінчення - день, в який заборгованість за овердрафтом сплачено в повному обсязі (день зарахування на рахунок грошових коштів в сумі, що дорівнює або перевищує розмір фактичної заборгованості по овердрафту).

Відповідно до п. 3.4 договору овердрафту проценти за користування кредитом та комісія за управління овердрафтом нараховуються за період з дня надання кредиту по день повного виконання (сплати) боргових зобов`язань на суму фактичної заборгованості за кредитом; при цьому день надання кредиту включається до розрахунку.

У разі несвоєчасної сплати позичальником заборгованості по овердрафту (порушення строку безперервного користування овердрафтом, строку дії ліміту овердрафту, строку сплати комісії за управління овердрафтом) позичальник сплачує банку підвищену процентну ставку, зазначену в пункті 2.1.4, що нараховується на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повної сплати.

Відповідно до п. 6.1.1 договору овердрафту позичальник зобов`язаний дотримуватись строку дії ліміту овердрафту, а також своєчасно сплачувати проценти, комісійну винагороду та інші платежі, встановлені цим договором, в порядку, передбаченому цим договором (п. 6.1.5 договору овердрафту).

Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення їх печатками, та діє по дату повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором (пункт 10.1).

Також установлено, що 08.05.2019 р. між АТ "КБ "Глобус" та ТОВ "Профітбуд Проект" був укладений додатковий договір № 673/ЮКО-19/1, яким були внесені зміни до договору овердрафту, а саме - збільшено ліміт овердрафту до 500 000,00 грн., який може використовуватись у період з 08.05.2019 р. по 06.03.2020 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Так, у договорі овердрафту сторони погодили, що розрахунок та нарахування процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно та у день остаточного повернення кредиту (коли заборгованість за овердрафтом сплачено у повному обсязі).

Отже, сторони у договорі овердрафту визначили порядок одержання та розмір процентів (п. 3.4), що узгоджуються з положеннями ст. 1048 ЦК України та відповідають волевиявленню сторін, проте, в даному випадку відступили від загальних правил в частині щомісячної виплати процентів (у день остаточного повернення кредиту).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору в межах встановленого кредитного ліміту (до 07.05.2019 р. - не більше 265 000,00 грн., а починаючи з 08.05.2019 р. - не більше 500 000,00 грн.), АТ "КБ "Глобус" перераховувало (надало) грошові кошти на рахунок позичальника .

Проте, зі свого боку, позичальник неналежним чином виконав покладені на нього зобов`язання, прострочив сплату кредиту у сумі 288 887,06 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 6 244,93 грн., що були нараховані з 10.03.2020 р. по 31.03.2020 р.

Водночас, як вбачається із договору, датою закінчення строку дії ліміту овердрафту, тобто датою, коли позичальник зобов`язаний був повернути кредит на визначених сторонами умовах, - є 06.03.2020 р.

23.03.2020 р. позивач звернувся до ТОВ "Профітбуд Проект" (позичальника) про повернення простроченої заборгованості за кредитом та процентів, нарахованих відповідно до умов договору овердрафту. Вказана вимога була залишена відповідачем-1 без відповіді та задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконння нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач-1 (позичальник) доказів сплати овердрафту та відсотків у повному обсязі не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що вказані вимоги заявлені правомірно.

Здійснивши перерахунок заявлених сум, з урахуванням наведених умов договору, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача-1 підлягає заборгованість за кредитом в сумі 288 887,06 грн. та заборгованість по процентах в сумі 6 244,93 грн., нарахованих за період з 10.03.2020 р. по 31.03.2020 р.

Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню: за прострочення повернення кредиту в розмірі 5 987,91 грн. за період з 10.03.2020 по 15.04.2020 р.; за прострочення сплати процентів у сумі 127,29 грн. за період з 10.03.2020 р. по 15.04.2020 р.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Згідно з п. 8.1 договору у разі несвоєчасної сплати заборгованості по овердрафту (порушення максимального строку безперервного користування овердрафтом чи строку дії ліміту овердрафту) та/або сплати процентів та/або сплати комісійної винагороди, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, що діяла в період прострочення від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, на підставі наведених правових норм та зважаючи на допущене відповідачем-1 порушення кредитного зобов`язання, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати від позичальника сплати пені за порушення грошового зобов`язання в силу 8.1 договору овердрафту.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені, нарахованої на суму кредиту та відсотків за користування кредитом, з відповідача-1 має бути стягнута пеня за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 5 987,91 грн. та за прострочення сплати процентів у сумі 127,29 грн.

Отже, позов в цій частині вимог, заявлених до ТОВ "Профітбуд Проект", підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог, заявлених до поручителя (відповідача-2 - ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення суми кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом встановлено, що 07.03.2019 р. між АТ "КБ "Глобус" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки № 673/ЮПОР-19 (далі - договір поруки). Відповідно до умов цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ "Профітбуд Проект" зобов`язань за договором овердрафту № 673/ЮКО-19 від 07.03.2019 р., згідно з яким боржник зобов`язаний в строк по 06.03.2020 р. включно повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 265 000,00 грн, сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.4, 1.6 договору поруки у разі порушення боржником зобов`язання, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє до 06.03.2020 р (п. 5.1).

Відповідно частин 1, 2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Зі змісту норм ст. 553, 554 ЦК України вбачається, що порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон пов`язує припинення договору поруки, на підставі частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, зі зміною основного зобов`язання за відсутності на це згоди поручителя та зі зміною (збільшенням) обсягу відповідальності поручителя.

Отже, виходячи з аналізу наведеної правової норми, порука припиняється, за наявності двох умов: 1) внесення без згоди поручителя змін до основного зобов`язання; 2) ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя (які призвели до збільшення обсягу відповідальності) в разі: збільшення розміру ліміту, підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 р. у справі № 910/7389/17.

На підставі викладеного та враховуючи встановлені обставини в справі, суд дійшов висновку про те, що зміни, внесені додатковим договором № 673/ЮКО-19/1 від 08.05.2019 р. до договору овердрафту, є збільшенням суми кредитного зобов`язання позичальника, а відтак - призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_1 поручився перед банком за належне виконання боржником основного зобов`язання без обмеження обсягу (суми) кредитного зобов`язання, відсотків, тощо, суд відхиляє, оскільки порука є видом забезпечення зобов`язання, істотною умовою якого є визначення основного зобов`язання, його змісту, розміру, обсягу відповідальності поручителя, а не загальне чи абстрактне розуміння основного зобов`язання.

Договором поруки (п. 1.1, 2.4.1) було чітко встановлено, що поручитель зобов`язується виконати за боржника зобов`язання за кредитним договором в порядку та в строки, що визначені цим договором (основне зобов`язання), а саме - в строк до 06.03.2020 р. (включно) повернути кредиторові надані кошти у розмірі 265 000,00 грн. та сплачувати проценти за користування даною сумою кредиту, штрафні санкції. Тобто, зобов`язання поручителя були визначені договором поруки та договором овердрафту (в редакції від 07.03.2019 р.).

У той же час, позивач просить стягнути з поручителя вже інший розмір зобов`язання (передбачений додатковим договором № 673/ЮКО-19/1 від 08.05.2019 р.), якого поручитель не погоджував та відповідного додаткового договору не укладав.

Щодо другої умови припинення поруки - внесення змін до основного зобов`язання без згоди поручителя, суд врахував наступне.

Позивач послався на п. 1.3 договору поруки, згідно з яким у випадку внесення боржником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за цим договором зобов`язання боржника (збільшення розміру кредиту, збільшення розміру процентів за його користування, продовження строку користування кредитними коштами, комісії, тощо), що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, тому позивач стверджував, що відповідач-2 (поручитель) був обізнаний про внесені зміни до договору овердрафту, а значить - висловив свою згоду.

Проте, необхідно зазначити, що за своєю правовою природою надання згоди поручителем на внесення до основного зобов`язання змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя). Зокрема, порука є видом забезпечення виконання зобов`язань, яка має договірний характер, а тому на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та договори (розділи І та II книги 5 ЦК України).

Так, за загальним правилом, установленим частиною першою статті 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, за змістом частини третьої статті 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину.

Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя, і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя.

Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил щодо одностороннього правочину, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, у разі відсутності такої згоди на збільшення обсягу зобов`язання та, відповідно, не позбавляють необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 р. у справі № 910/13109/18.

Разом з тим, згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни (правова позиція Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.06.2013 у справі № 6-43цс13).

З наведених підстав суд відхиляє доводи позивача про згоду поручителя на внесення змін до договору овердрафту, оскільки його обізнаність (чи проінформованість) про такі зміни не містить погодження або заперечення поручителя щодо зміни обсягу його відповідальності, тобто не є волевиявленням сторони, а отже - не є згодою. У той же час, вказана обставина не заважала сторонам укласти договір поруки з метою визначення обсягу відповідальності поручителя з урахуванням майбутніх (збільшених) кредитних зобов`язань.

Отже, врахувавши встановлені у справі обставини, норми діючого законодавства та правові позиції суду касаційної інстанції у спірних правовідносинах, суд приходить до висновку, що порука, яка виникла на підставі укладеного між АТ "КБ "Глобус" та ОСОБА_1 договору поруки № 673/ЮПОР-19 від 07.03.2019 р., є припиненою, тому позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості, процентів та пені, у заявлених позивачем сумах до відповідача-2 - ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітбуд Проект" та ОСОБА_1 про стягнення 301 247, 19 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітбуд Проект" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33Б, ідентифікаційний код 40139229) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ідентифікаційний код 35591059) заборгованість за кредитом у сумі 288 887 (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 06 коп., заборгованість по процентах в сумі 6 244 (шість тисяч двісті сорок чотири) грн. 93 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 5 987 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 91 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентів у сумі 127 (сто двадцять сім) грн. 29 коп., судовий збір у сумі 4 518 (чотири тисячі п`ятсот вісімнадцять) грн. 71 коп.

Відмовити у задоволенні вимог про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 30 листопада 2020 року.

Повний текст рішення складений 9 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.