ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2057/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Серган А.П.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2057/20

за позовом Виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС в особі філії УДП УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС - Одеса

про розірвання договору, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення, -

за участю представників: .

від прокуратури: Євтєєва Ю.Є. посвідчення від 12.11.2020р. №058008;

від позивача: Кравченко Ю.В. /самопредставництво/;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Виконувач обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області:

- розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.09.2019, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК";

- зобов`язати ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" повернути нежитлові приміщення на 2-му поверсі будівлі Диспетчерська КП, інвентарний №103020, загальною площею 205,60 кв.м, що розміщені за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 2 та обліковується на балансі Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС (надалі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ ЮЖТРАНСІНВЕСТ станом на 30.04.2019 і становить 2 281 727 грн.;

- стягнути з ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" до державного бюджету України заборгованість з орендної плати у розмірі 155 200, 98 грн. та пеню у розмірі 9 726, 93 грн., усього 164 927,91 грн.;

- стягнути з ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок прокуратури області.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди № 31 від 20.09.2019р.

Разом з цим, підстави для представництва інтересів держави прокурор вбачає у наступному. Невжиття належних заходів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях представницького характеру спрямованих на захист державних інтересів, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, що підтверджується довідкою, обумовило необхідність звернення Одеської місцевої прокуратури №4 на підставі ст. 23 ЗУ "По прокуратуру" з даним позовом до суду, оскільки, саме посилання уповноваженого суб`єкта владних повноважень на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, свідчить про невжиття останнім належних заходів спрямованих на захист інтересів держави.

21.07.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про залишення без руху позовної заяви Виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та встановлення останньому строку для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

03.08.2020р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У письмових поясненнях за вх. №23352/20 від 04.09.2020р. заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №4, з урахуванням постанови Верховного суду по справі №916/2385/18 від 26.05.2020р., додатково до позовної заяви повідомляє, що участь прокурора у даній справі є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян, з посиланням на чинне законодавство, що прямо передбачає право прокурора звертатися до суду в інтересах держави у разі не здійснення або неналежного здійснення органом місцевого самоврядування відповідних повноважень.

У відзиві на позов вх. №23501/20 від 04.09.2020р. ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" не визнає позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за користування державним нерухомим майном впродовж запроваджених карантинних заходів у період з 20.03.2020р. по 11.05.2020р., з посиланням при цьому на те, що умови договору оренди №31 від 20.09.2020р. передбачають обов`язок орендаря своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату. Однак, у зв`язку з запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідач не зміг виконати свої обов`язки за вказаним договором. Оскільки, ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" було змушено припинити роботу, працівники написали заяви про відпустку, господарська діяльність не проводилась, не укладались доходні договори на які розраховували, товар у цей період не був реалізований.

Листом від 20.03.2020р. відповідач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області та Миколаївських областях з проханням не проводити нарахування орендної плати по договору оренди державного майна у зв`язку з неможливістю використовувати приміщення по незалежним від його волі обставинам через запровадження карантину у період з 20.03.2020р. по 11.05.2020р., з посиланням при цьому на п. 14 Прикінцевих положень ЦК України, з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020р. № 211 згідно якої, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватись в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

Відповідач вказує, що на вказаний лист Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 18.06.2020р. не надало згоди на відстрочення сплати орендної плати, при цьому на його думку, така позиція не законна та необґрунтована.

У відповіді на відзив за вх. №24497/20 від 16.09.2020р. заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №4 посилається на те, що листом РВ Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях №11-06-02336 від 18.06.2020р. не надано згоди на відстрочення сплати орендної плати за договорами оренди від 20.09.2019р. №30 та від 20.09.2019р. №31. Однак вказує, що дійсно згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020р. № 211, з урахуванням змін та доповнень від 16.03.2020р. "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коранавірусом COVID-19" було обмежено роботу певної категорії об`єктів загального користування. Так, п. 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зазначено, що ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді. У зв`язку з чим, Фонд обґрунтовано відмовив відповідачу у відстроченні сплати орендної плати за договором оренди.

У поясненнях за вх. №25075/20 від 22.09.2020р. третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору оренди та повернення державного майна, з посиланням при цьому на те, що відповідно договору оренди №31 від 20.09.2020р. Товариство з обмеженою відповідальність "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" свої зобов`язання перед Українським державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС в особі філії УДП УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС - Одеса (балансоутримувачем) зі сплати орендної плати та відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, сплати податку на землю та вартість комунальних послуг виконував у повному обсязі, що свідчить про бажання у подальшому продовжувати користуватися нерухомими майном та проводити оплати. Так, відповідач утримує орендоване майно в належному стані, проводить за власні кошти поточні ремонти приміщень, ніяких нарікань до орендаря з боку балансоутримувача не було за весь час оренди державного майна. Втім, по не залежним від волі відповідача обставинам у період з 20.03.2020р. по 11.05.2020р. він не користувався орендованим приміщенням у зв`язку з запровадженням карантину. У разі задоволення позову та розірвання договору оренди, повернення майна державне підприємство не зможе отримувати кошти, які вкрай необхідні для виплати заробітної плати працівникам підприємства, а також оплати всіх податків і зборів, що може негативно вплинути на фінансовий стан підприємства. Крім того, третя особа зазначає, що прокурором не подані належні докази та не доведені підстави для представництва Регіонального відділення Фонду державного майна України у Одеській та Миколаївській областях при звернені до суду з цим позовом.

25.09.2020р. за вх.№25434/20 господарським судом одержано клопотання про залишення позову без розгляду, в якому відповідач просить суд залишити без розгляду позов прокурора, з посиланням при цьому на те, що прокурором не подано жодного належного доказу на підтвердження не здійснення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заходів, спрямованих на захист інтересів держави, шляхом подання відповідного позову та відсутні належні та допустимі докази саме за відсутності у Фонду на відповідному рахунку коштів, необхідних для сплати судового збору за подання позовної заяви. Надані прокурором докази не свідчать про з`ясування останнім фактичного стану правовідносин сторін до звернення з цим позовом до суду, що свідчило би про неналежне виконання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях своїх функцій щодо захисту інтересів держави, або неможливість здійснення такого захисту. З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п. 43 постанови від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18, вважає, що прокурором не дотримано порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", та не доведено невжиття Фондом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, відтак і бездіяльності позивача, а отже прокурор не довів підстав для представництва Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

У підготовчому засіданні 28.10.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання за вх. 25434/20 від 25.09.2020р. про залишення позову без розгляду, із врахуванням при цьому правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18, а також встановлених обставин, які свідчать, що повідомлення в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» датоване 22.06.2020р., а позов подано до суду 16.07.2020р., тобто у розумний строк, який надає можливість позивачу відреагувати та звернутися з позовом до суду.

Також у підготовчому засіданні 28.10.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 02.11.2020р., із викликом учасників справи та представника прокуратури у судове засідання, про що відповідача та третю особу повідомлено в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали від 28.10.2020р.

У судовому засіданні 02.11.2020р. судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 18.11.2020р., із викликом учасників справи та представника прокуратури у судове засідання, про що відповідача та третю особу повідомлено в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали від 02.11.2020р.

Ухвалу суду відповідач та третя особа одержали 09.11.2020р., про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, але у судове засідання не з`явилися та про причини свого нез`явлення суд не повідомили.

11.11.2020р. за вх.№30196/20 господарським судом одержано клопотання про залишення позову без розгляду, в якому позивач просить суд залишити без розгляду позов прокурора, з посиланням при цьому на ті ж самі обставини, що і у клопотанні за вх. №25434/20 від 25.09.2020р.

У судовому засіданні 18.11.2020р. судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 20.11.2020р., із викликом учасників справи та представника прокуратури у судове засідання, про що відповідача та третю особу повідомлено в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали від 18.11.2020р.

Ухвалу суду відповідач та третя особа одержали 24.11.2020р., про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, але у судове засідання не з`явилися та про причини свого нез`явлення суд не повідомили.

У судовому засіданні 30.11.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання та якою відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду за вх. №30196/20 від 11.11.2020р., із врахуванням при цьому пояснень, які надані представником прокуратури у судовому засіданні щодо наявності постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2020р. у справі №916/2058/20, якою в аналогічній справі, апеляційну скаргу керівника Одеської місцевої прокуратури №4 задоволено, ухвалу господарського суду Одеської області від 10 вересня 2020 року у справі № 916/2058/20 скасовано та справу № 916/2058/20 направлено до господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 30.11.2020р. за участю представників позивача та прокуратури проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, та заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, Господарський суд встановив:

20.09.2019р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальність "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" (Орендар) укладений договір №31 нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення на 2-му поверсі будівлі "Диспетчерська КП", інвентарний №103020, загальною площею 205,60 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2 (Майно), що обліковується на балансі Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС" (філія УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС" - Одеса) (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" станом на 30.04.2019р. та становить 2 281 727, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання Майна.

П. 2.5. Договору встановлено, що орендоване нерухоме майно залишається на балансі Балансоутримувача із зазначенням того, що цей об`єкт є орендованим.

Згідно п. 3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої поставою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р. №786 (зі змінами) (надалі методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць (липень 2019р.) 34 087, 40грн. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2019р. визначається шляхом коригування орендної плати ,яка визначена у абзаці 1 цього пункту на індекси інфляції серпень, вересень 2019р.

Умовами п. 3.3. Договору, визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 3.6. Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається орендарем орендодавцеві, 30% - балансоутримувачу.

Згідно п. 3.7. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з а кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою Орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується у судовому порядку.

За умовами п. 3.8. Договору визначено, що у разі виникнення заборгованості з орендної плати, поточні платежі, які сплачені за об`єкт оренди насамперед ,спрямовуються на погашення заборгованості з орендної плат, яка виникла у минулі періоди, а потім у рахунок поточних платежів.

Згідно п. 5.3. Договору, орендар зобов`язується: своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується "Призначення платежу" за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Відповідно до п. 5.10. Договору, орендар зобов`язується: у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодування балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкту оренди з вини орендаря.

Пунктом 8.2. р.8 Договору установлено, Орендодавець та Балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього Договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану Об`єкту оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору.

Приписами п.9.1. Договору передбачено, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п.9.3. Договору спори, які виникають за цим Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів або в порядку досудового врегулювання, вирішуються у судовому порядку.

Згідно з пп. "г" п.9.4. Договору Орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо Орендар не сплачує орендну плату або несвоєчасно сплачує орендну плату.

За умовами п. 10.1. Договору, цей договір укладено строком на 1 (один) рік, який діє з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до п.10.3. Договору, зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надходження до розгляду іншою Стороною, укладаються у вигляді Договору про внесення змін.

За ініціативою однієї із сторін цей Договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством, та у разі якщо Орендар не погоджується підписувати новий розрахунок орендної плати та відповідні зміни до Договору при зміні Методики розрахунку орендної плати.

Згідно п. 10.9. Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Відповідно до п.10.10 Договору майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендодавця.

Згідно з р.12 Додатки до цього Договору є його невід`ємною і складовою частиною. До цього Договору додаються: розрахунок орендної плати, акт приймання-передавання орендованого Майна.

Відповідно до Акту приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС в особі філії УДП УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС - Одеса від 20.09.2019р. Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення на 2-му поверсі будівлі "Диспетчерська КП", інвентарний номер №1033020, загальною площею 205,60 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, буд.2, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, станом на 30.04.2019р. та становить 2 281 727, 00 грн., яке призначено для використання, з метою розміщення магазину з продажу непродовольчих товарів.

У заяві про припинення нарахування орендної плати у зв`язку з запровадженням карантину від 20.03.2020р. за вих. №20/03-2020 відповідач просив позивача не проводити нарахування орендної плати по договору оренди №30 від 20.09.2020р. за користування нежитловим приміщенням загальною площею 205,60 кв.м., розташованим у м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2, у зв`язку з неможливістю використовувати приміщення по незалежним від його волі обставинам через запровадження карантину у період з 20.03.2020р. до 01.05.2020р., або до особливого розпорядження.

У листі від 18.06.2020р. №11-06-02336 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях повідомило позивача про те, що Фонд не надає згоди на відстрочення сплати орендної плати за вищевказаними договорами, на період з моменту встановлення карантину (12.03.2020р.) і до його завершення в установленому законодавством порядку, з посиланням на Постанову КМУ від 16.03.2020р. №215, якою введено пряму заборону на використання певних об`єктів, до яких не відноситься об`єкт оренди за договором оренди №31 від 20.09.2020р.

Також судом встановлено, що внаслідок несплати орендної плати у Орендаря виник борг в розмірі 155 200,98 грн., про що свідчить звіт про стан надходження коштів до бюджету у термін з 12.10.2019р. по 12.05.2020р., а саме, за період з вересня по грудень 2019р. позивачу нараховано орендну плату в розмірі 81155,31 грн. В свою чергу відповідачем 18.11.2019р. здійснено часткову оплату орендної плати в розмірі 22907,72 грн. Отже, заборгованість відповідача за 2019р. становить 58247,59 грн. за орендну плату, яка нарахована відповідачу за період січень-квітень 2020р. включно, відповідачем взагалі не сплачено. Борг відповідача за вказаний період становить 96953,23 грн.

Окрім того, відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за період з 12.10.2019р. по 26.05.20р. за договором оренди №931 від 20.09.2019р., розмір пені становить 9726, 93 грн.

У претензії № 11-06-02019 від 22.05.2020р., яка надіслана відповідачу 22.05.2020р., Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заявив вимогу негайно сплатити заборгованість по орендній платі до державного бюджету у сумі 155200, 98 грн. та пеню 8978, 56 грн. та попередив відповідача, що у разі невиконання визначених вимог Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, у відповідності до умов договору оренди, змушено буде звернутися до господарського суду Одеської області щодо розірвання договору оренди та стягнення завданих збитків у вигляді заборгованості з орендної плати та пені, остаточний розрахунок яких буде здійснено на день подання позовної заяви до вказаного суду.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, відповідач користується нежитловим приміщенням на 2-му поверсі будівлі "Диспетчерська КП", загальною площею 205,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2, на підставі договору оренди №31 нерухомого майна від 20.09.2019р. та відповідно до Акту приймання-передавання від 20.09.2020р.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У даній справі, орендоване майно є державною власністю, а тому на ці правовідносини поширюється також ЗУ Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р. № 2269-XII, який був чинним на момент укладення відповідного договору між позивачем і відповідачем, та який регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебувають в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у частинах 1, 7 ст.193 ГК України.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, як вище встановлено господарським судом на підставі наданих до суду доказів, заборгованість відповідача з орендної плати з вересня 2019р. по квітень 2020р. включно становить 155 200,98 грн.

Щодо невизнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення орендної плати за користування державним нерухомим майном впродовж запровадження карантинних заходів у період з 20.03.2020р. по 11.05.2020р., Господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, установлено з 12.03.2020р. до 03.04.2020р. на усій території України карантин, відповідно до п. 3 ч. 2, якої заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема торговельного і побутового обслуговування населення.

Відповідно до п.14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції, яка була чинною на момент складання відповідачем заяви про припинення нарахування орендної плати у зв`язку з запровадженням карантину від 20.03.2020р. за вих. №20/03-2020, зазначено, що з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

Водночас позивач відмовив відповідачу у такому звільненні, про що повідомив у листі від 18.06.2020р. №11-06-02336.

При цьому, у межах розгляду даної справи судом не надається оцінка підстав, за яких позивач відмовив відповідачу у звільнені в оплаті орендної плати за певний період.

Станом на момент розгляду даного спору п.14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України викладено в наступній редакції: Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У відзиві на позов відповідач зазначає про неможливість користуватися орендованим майном, з посиланням при цьому на те, що відповідач був змушений припинити роботу, працівники написали заяви на відпустку, господарська діяльність не проводилась, не були укладені договори та не був реалізований товар.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, відповідач не надав до суду жодних доказів, в підтвердження його посилань, викладених у відзиві на позов, які надають можливість вирішити питання щодо зменшення відповідачу орендної плати за неможливість користування майном у вказаний ним період.

У п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч.2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 3.7. Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, згідно з яким розмір пені становить 9726, 93 грн., господарським судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснений позивачем без врахування вимог ч.6 ст.232 ГК України.

За таких обставин, господарським судом здійснений розрахунок пені, згідно з яким розмір пені становить 8 496, 07 грн., а саме: за період з 13.10.2019р. по 12.04.2020р. сума боргу 8783, 91 грн., розмір пені становить 1149, 80 грн.; за період з 13.11.2019р. по 18.11.2019р. сума боргу 22907, 72 грн., розмір пені становить 122, 93 грн.; за період з 19.11.2019р. по 12.05.2019р. сума боргу 1216, 10 грн., розмір пені становить 137, 58 грн.; за період 13.12.2019р. по 26.05.2020р. сума боргу 24 147, 94 грн., розмір пені становить 2387, 50грн.; за період з 13.01.2020р. по 26.05.2020р. сума боргу 24099, 64 грн., розмір пені становить 1829,20 грн.; за період з 13.02.2020р. по 26.05.2020р. сума боргу 24147, 84 грн., розмір пені становить 1323,51 грн.; за період з 13.03.2020р. по 26.05.2020р. сума боргу 24075, 40 грн., розмір пені становить 899, 87 грн.; за період з 13.04.2020р. по 26.05.2020р. сума боргу 24268 грн., розмір пені становить 495, 97 грн.; за період з 13.05.2020р. по 26.05.2020р. сума боргу 24 462, 15 грн., розмір пені становить 149, 71 грн.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача боргу з орендної плати в розмірі 155 200, 98 грн. та пені в розмірі 8 496, 07 грн.

Щодо позовних вимог в частині розірвання договору оренди та виселення відповідача із займаного приміщення, господарський суд виходить з наступного.

Чинним законодавством України, зокрема вимогами п.1 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що розірвання договору є правовим наслідком, який настає у разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої ст. 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.3 ст.26 ЗУ Про оренду державного та комунального майна договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з пп. "г" п.9.4. Договору Орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо Орендар не сплачує орендну плату або несвоєчасно сплачує орендну плату.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання укладеного між сторонами договору оренди, оскільки договором оренди №31 від 20.09.2019р. чітко передбачено право Орендодавця вимагати розірвання договору оренди, у разі не сплати орендної плати Орендарем.

При цьому, судом враховано, що заборгованість відповідача з орендної плати виникла з вересня 2019р., тобто за півроку до введення карантинних обмежень Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р.

Посилання третьої особи на те, що відповідач виконав свої зобов`язання перед Балансоутримувачем зі сплати орендної плати та відшкодуванню витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, сплати податку на землю та вартість комунальних послуг не приймаються до уваги господарським судом, оскільки, всупереч вимог ст.74 ГПК України, такі посилання третьої особи не підтверджені відповідними доказами.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути орендоване майно також підлягають задоволенню господарським судом, з наступних мотивів.

Відповідно ч.1 ст.27 ЗУ Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Умовами п.10.9. Договору оренди зазначено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

У разі, якщо Орендарем затримав повернення Майна, він несе ризики його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Судом встановлено, що відповідач не має правових підстав для ухилення від повернення балансоутримувачу об`єкту оренди після припинення договору оренди №31 від 20.09.2020р.

За таких обставин, враховуючи відсутність правових підстав на зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" об`єкту оренди у зв`язку із припиненням відповідного договору оренди, внаслідок його розірвання, позовні вимоги в частині виселення відповідача також підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача судових витрат з оплати судового збору та на підставі ст.129 ГПК України такі витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задовольнити частково.

2. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.09.2019р., укладений між укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, 2) та ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2, офіс 20, ).

3. Зобов`язати ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2, офіс 20, ) повернути нежитлові приміщення на 2-му поверсі будівлі Диспетчерська КП, інвентарний №103020, загальною площею 205,60 кв.м, що розміщені за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 2 та обліковується на балансі Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС (надалі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ ЮЖТРАНСІНВЕСТ станом на 30.04.2019 і становить 2 281 727 грн.

4.Стягнути з ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2, офіс 20, ) до Державного бюджету України (УК у м. Одесі/Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), UA3015008) заборгованість по орендній платі у розмірі 155 200 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті) грн. 98 коп. та пеню у розмірі 8 496 (вісім тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 07 коп.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.Стягнути з ТОВ "ДАВ ТРАНС ЛОГІСТИК" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 2, офіс 20, ) на користь прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, , рахунок отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача UA0000564) витрати по сплаті судового збору у розмірі 38 783 (триста вісім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 37 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 10 грудня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець