ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02 грудня 2020 року м. ЧернівціСправа № 926/1215/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєв Михайла Ілліча,

при секретарі судового засідання Кифірюк А.І.,

за участі представників сторін:

позивача - Баланецький О.Д.

відповідача - Дрищенюк М.М., адвокат

розглянувши заяву (вх.№2698) фізичної особи-підприємця Якіміді Віктора Володимировича

про розподіл судових витрат

за позовом - Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа,1);

до Фізичної особи - підприємця Якіміді Віктора Володимировича ( АДРЕСА_1 );

про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 931 232,63 грн.

ВСТАНОВИВ: Чернівецька міська рада звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи - підприємця Якіміді Віктора Володимировича про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 1 323 027,83 грн., нарахованих за фактичне користування земельною ділянкою по вул. Коломийська,9-г в м. Чернівці площею 0,7769 га за період з 01.06.2017 по 31.05.2020.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2020 позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 11.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 07.07.2020.

Ухвалою суду від 02.07.2020 у зв`язку з відрядженням судді Ніколаєва М.І. підготовче судове засідання призначено на 16.07.2020.

Ухвалою суду від 16.07.2020 підготовче судове засідання відкладено на 12.08.2020 у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання.

Ухвалою суду від 12.08.2020 за клопотанням представника відповідача відкладено підготовче засідання на 02.09.2020.

Ухвалою суду від 02.09.2020 за клопотанням представника позивача продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 24.09.2020.

Ухвалою суду від 11.09.2020 у зв`язку з участю судді Ніколаєва М.І. у тренінгу з підготовки суддів підготовче судове засідання призначено на 06.10.2020

06.10.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на те, що у спірних правовідносинах відповідач виступає як фізична особа, адже у матеріалах справи відсутні докази використання земельної ділянки у господарській діяльності відповідачем як підприємцем.

Ухвалою суду від 06.10.2020 за заявою позивача зменшено розмір позовних вимог до 931 232,63 грн, повернуто частину судового збору позивачу та в судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2020.

У судових засіданнях 21.10.2020 та 04.11.2020 за клопотанням представника відповідача оголошувались перерви.

До початку судового засідання 06.11.2020 представником відповідача подано клопотання (вх.№3278) про долучення додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 06.11.2020 задоволено клопотання відповідача та закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Суд роз`яснив позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства

17.11.2020 від адвоката відповідача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якій просить суд на підставі п.6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 9 989,20 грн.

В обґрунтування вимог клопотання адвокат відповідача зазначає, що у відзиві на позовну заяву від 06.10.2020 ним було визначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 12294,40 грн. Проте, станом на 10.11.2019 фактичний розмір судових витрат понесених відповідачем склав 9989,20 грн.

Зазначений розмір судових витрат пов`язаний із розглядом даної справи та складається із:

- 1536,80 грн - вартість консультації клієнта, узгодження правової позиції (2 години);

- 6147,20 грн - вартість послуг з підготовки, написання, виготовлення копій документів та подання відзиву на позовну заяву до суду (8 годин);

- 1536,80 грн. за написання клопотання про закриття провадження по справі (2 години);

- 768,40 грн. за участь у судових засіданнях (1 година).

Ухвалою суду від 17.11.2020 розгляд клопотання призначено на 02.12.2020.

Позивач просить суд відмовити у задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що станом на день відкриття провадження у матеріалах справ були відсутні належні та допустимі докази про підсудність даної справи місцевим загальним судам, що спростовує необґрунтованість дії позивача у розумінні ст.130 ГПК України.

Розглянувши доводи заявника, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача, виходячи з наступного.

Статтею 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Так, частиною 5 статті 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частин 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних розглядом справи.

Частиною 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Виходячи з системного аналізу положень ст.123 та ст.130 ГПК України, на підставі ч.5 ст.130 ГПК України відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом вищенаведених норм у випадку закриття провадження у справі відповідач, який поніс судові витрати, має обґрунтувати необхідність та виправданість покладення таких витрат на позивача.

Тобто стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат у разі закриття провадження у справі можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а відтак, звертаючись із відповідною заявою в порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України, відповідачу слід довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 у справі №922/592/17 та у постанові від 25.07.2019 у справі №910/11310/18.

Згідно із загальних положень пункту 3 частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Обґрунтування жодної із наведених вище обставин клопотання відповідача не містить.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач вчиняв будь-які дії, що призвели до затягування розгляду справи, а також діяв недобросовісно, мав на меті ущемлення прав та інтересів відповідача.

Аналіз обставин розгляду даної справи у суді свідчить про добросовісність користування позивачем наданими йому процесуальними правами та відсутність з його сторони зловживань щодо них.

Суд також враховує, що розгляд справи неодноразово відкладався саме за заявами адвоката відповідача для подання додаткових доказів в підтвердження клопотання про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адвокатом відповідача не доведено необґрунтованості дій позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За таких обставин справи у задоволенні клопотання відповідача про стягнення понесених судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Якіміді Віктора Володимировича про стягнення з Чернівецької міської ради судових витрат в сумі 9989,20 грн.

Повний текс ухвали складено та підписано 04.12.2020.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.І. Ніколаєв