ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа№ 910/5285/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Разіної Т.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 25.11.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва

від 05.08.2020 (повний текст складено 25.08.2020)

у справі №910/5285/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) ОСОБА_4

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, скаржник), ОСОБА_2 (далі - позивач-2, скаржник) ОСОБА_3 (далі - позивач-3, скаржник), ОСОБА_4 (далі - позивач-4, скаржник) звернулись до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 3115/5 від 06.10.2017 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 14.02.2017 №0067381 "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", проведену державним реєстратором Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Гноцем Олександром Юрійовичем стосовно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружби Народів Авеню".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначили про те, що спірний наказ відповідача безпосередньо порушує законні права, свободи і інтереси позивачів/, оскільки створене останніми та іншими мешканцями 3-ї та 4-ї секції ОСББ "Дружби Народів Авеню" покликане для реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території шляхом самоуправління будинком.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/5285/20 та ухвалити нове рішення, яким позов про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити повністю. Стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пропорційно сплачений за подання позовної заяви у справі №910/5285/20 судовий збір 8 408,00 грн. а також за подання даної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 12 612,00 грн.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що оскаржуване рішення є безпідставним, необґрунтованим та винесеним в наслідок неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначаючи при цьому, що спірний наказ відповідача безпосередньо порушує законні права, свободи і інтереси позивачів/, оскільки створене останніми та іншими мешканцями 3-ї та 4-ї секції ОСББ "Дружби Народів Авеню" покликане для реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території шляхом самоуправління будинком.

Також скаржник зазначає, що у своїй же скарзі від 25.09.2017 до відповідача третя особа чітко зазначила, що їй стало відомо про порушення її прав 29.06.2017.Тобто, встановлений законом строк для звернення зі скаргою, закінчився 28.08.2017. Натомість відповідна скарга подана третьою особою 25.09.2017, тобто з порушенням 60 -денного строку встаномленого статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців так громадських формувань».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/5285/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Разіної Т.І., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/5285/20. Призначено справу до розгляду на 25.11.2020.

23.10.2020 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу ,відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/5285/20.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник позивачів та позивач-1 підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просили суд позов про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити повністю. Стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пропорційно сплачений за подання позовної заяви у справі №910/5285/20 судовий збір 8 408,00 грн. а також за подання даної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 12 612,00 грн.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/5285/20 залишити без змін.

Третя особа в судове засідання 25.11.2020 не з`явилася.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення третьої особи (поштове відправлення 593) про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності третьої особи та її повноважених представників за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 25.11.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивачів, позивача-1 та представника відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, 26.11.2013 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано cертифікат cерія IY № 98 від 26.11.2013, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта офісно-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 (II черга будівництва) проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації. Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 11.11.2013.

19.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Висока Вежа" (далі - Власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КП "Українська житлова компанія" (надалі - Виконавець) було укладено договір про передачу функцій з управління та утримання офісно-житлового комплексу та прибудинкової території (передачу майна з балансу на баланс) (далі - договір від 19.12.2013), згідно пункту 1.1.1 якого предметом договору є передача Власником на баланс Виконавцю загального і неподільного майна Об`єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та передача Виконавцю функцій з управління та утримання офісно-житлового комплексу та прибудинкової території, і забезпечення надання споживачам комплексу житлово-комунальних послуг, із здійснення контролю за якістю надання послуг з утримання офісно-житлового комплексу і прибудинкової території, а також прийняття Виконавцем на баланс цього майна для здійснення функцій з його управління, утримання та проведення розрахунків із споживачами житлово-комунальних послуг. До складу офісно-житлового комплексу на АДРЕСА_1 , (II черга будівництва) входить: - житловий будинок (секції № 3 і № 4) із вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями в тому числі приміщення для тимчасового проживання; - підземний паркінг на 312 машиномісць.

Відповідно до пункту 1.1.2 договору від 19.12.2013 офісно-житловий комплекс - єдиний комплекс майна, який включає в себе: житлові приміщення, нежилі приміщення, машиномісця у паркінгу, технічні приміщення, а також: допоміжні приміщення, конструктивні елементи; технічне обладнання, в тому числі інженерні мережі; елементи благоустрою, прибудинкової території, інше майно, яке забезпечує належне функціонування офісно-житлового комплексу (II черга будівництва).

17.01.2017 на установчих зборах співвласники житлового багатоквартирного будинку № 14-16, секції 3-4 прийняли рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з назвою: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружби Народів Авеню" (далі - ОСББ "Дружби Народів Авеню").

У зв`язку з цим, 14.02.2017 державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноцем О.Ю. зареєстровано ОСББ "Дружби Народів Авеню" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом №41150714 згідно запису №0067381.

04.05.2017 між ОСББ "Дружби Народів Авеню" та ТОВ "КП "УЖК" підписано акт приймання-передачі будинку з балансу на баланс (в управління) частини офісно-житлового комплексу по АДРЕСА_1 (ІІ черга, секція ІІІ, ІV), до складу якого входить також підземний паркінг на 312 машиномісць.

Позивачі є мешканцями будинку та власниками квартир у ІІ черзі секцій ІІІ, ІV, розташованого за адресою: м. Київ, б-р. Дружби Народів, 14-16, що увійшли до ОСББ "Дружби Народів Авеню".

Поряд із цим, 21.09.2013 співвласники житлового багатоквартирного будинку № 14-16 (І черга) будівництва офісно-житлового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, б-р. Дружби Народів, 14-16, на установчих зборах прийняли рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Дружби" (далі - ОСББ "Квартал Дружби"). Дане ОСББ "Квартал Дружби" зареєстровано 27.09.2013.

23.10.2014 за актом приймання-передачі житлово-офісного комплексу на бульварі Дружби Народів, 14-16 у місті Києві (І черга) з балансу на баланс ТОВ "Світ побуту" (первісний Балансоутримувач) передало, а ОСББ "Квартал Дружби" прийняло на баланс вищевказаний житлово-офісний комплекс.

25.09.2017 ОСОБА_5 звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноця О.Ю., в якій остання просила скасувати реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2017 року, номер запису: 0067381 щодо реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню" за адресою: 01103, м. Київ, б-р. Дружби Народів, 14-16, секція ІІІ, ІV.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_5 комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок від 05.10.2017, яким вирішено задовольнити скаргу в повному обсязі. В обґрунтування прийнятого рішення Комісією зазначено, що подані для проведення оскаржуваної реєстраційної дії документи не відповідають вимогам законодавства, оскільки в одному будинку може бути створене лише одне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, адреса у документах створення відрізняється від фактичної адреси ОСББ, а бюлетень поіменного голосування заповнений ОСОБА_6 від імені ТОВ "Солюшнс ІНН", у той час як його керівником є Юрченко А.С .

На підставі даного висновку Міністерством юстиції України 06.10.2017 прийнято наказ № 3115/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким, зокрема, скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2017 № 0067381 "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", проведену державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Гноцем О.Ю. стосовно ОСББ "Дружби Народів Авеню".

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що оскільки в багатоквартирному будинку № 14-16 на б-р. Дружби Народів вже було зареєстровано 27.09.2013 ОСББ "Квартал Дружби" та в одному будинку може бути створене лише одне об`єднання, то реєстрація ОСББ "Дружби Народів Авеню" здійснена з порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд керувався тим, що спірний наказ Міністерства юстиції України про скасування державної реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню" є правомірним, оскільки в одному будинку може бути створене лише одне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, та позивачем не доведено відокремленості секцій ІІІ, ІV від всього офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позвоних вимог.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Згідно з частиною першою статті 56 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб`єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначаються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Абзацом третім статті 1 вказаного Закону визначено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Статтею 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до пункту першого статті 2 вказаного Закону відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом першим статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлює, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Пункт 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачає, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:

1) відповідних заяв про державну реєстрацію;

2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;

3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Згідно статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію створення юридичної особи. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи, утвореної в результаті поділу, додатково зазначаються відомості про відокремлені підрозділи в частині їх належності до юридичної особи - правонаступника;

2) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника;

21) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

3) документ, що підтверджує створення громадського формування, відповідність статуту юридичної особи, на підставі якого діє громадське формування, - у разі державної реєстрації громадського формування, що є самостійним структурним підрозділом у складі іншої юридичної особи;

4) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку), відомості про особу (осіб), яка має право представляти громадське формування для здійснення реєстраційних дій (ім`я, дата народження, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку);

5) установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

6) реєстр осіб (громадян), які брали участь в установчому з`їзді (конференції, зборах), - у разі державної реєстрації створення громадських об`єднань, політичної партії;

7) програма політичної партії - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

8) список підписів громадян України за формою, встановленою Міністерством юстиції України, - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

10) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі створення юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа;

11) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі створення юридичної особи в результаті перетворення або злиття;

12) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі створення юридичної особи в результаті поділу або виділу;

13) документи для державної реєстрації змін про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі створення юридичної особи в результаті виділу;

14) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття та поділу - у разі створення юридичної особи в результаті злиття та поділу;

15) список учасників з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки.

Згідно опису документів, що надані юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» - ОСББ "ДРУЖБИ НАРОДІВ АВЕНЮ", державному реєстратору були подані документи, які відповідають статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а отже державним реєстратором було проведену державну реєстрацію правомірно та в межах діючого законодавства України. (а.с. 98, том-1).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З матеріалів справи вбачається, що жоден член ОСББ не оскаржував реєстраційну дію щодо його створення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Пунктами 3 та 8 частини восьмої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, зокрема, але не виключно:

- у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

- закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128), пункт 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно з пунктом 5 Порядку перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Пункт 7 Порядку № 1128 передбачає, що у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

У своїй скарзі до відповідача третя особа зазначала, що їй стало відомо про створення ОСББ 29.06.2017.

Водночас, судова колегія звертає увагу, що строк встановлений законом для звернення зі скаргою, закінчився 28.08.2017, натомість скарга подана - 25.09.2017 та в цей же день була зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 28855-0-33-17, тобто з порушенням 60-денного строку встановленого статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Також, як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2017 представником ОСОБА_5 було подано до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву про визнання недійсними, скасування установчих документів і скасування державної реєстрації ОСББ «Дружби Народів Авеню».

Водночас, 02.08.2017 ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/37087/17-ц позовну заяву ОСОБА_5 до ОСББ «Дружби Народів Авеню», третя особа: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання недійсними, скасування установчих документів і скасування державної реєстрації ОСББ «ДРУЖБИ НАРОДІВ АВЕНЮ» - залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналізуючи викладене та встановивши зазначені обставини, судова колегія приходить до висновку про порушення відповідачем вимог підпунктів 3 та 8 пункту 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», пунктів 5, 7, 12 Порядку № 1127, відповідно до яких останній зобов`язаний був відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Окремо слід звернути увагу, що відповідно до пункту 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження.

Так, пунктом 3 Розділу III "Порядок роботи комісії" "Положення про комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації", який затверджено наказом Міністерства юстиції України № 37/5 від 12.01.2016, передбачено обов`язок комісії повідомити усіх заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надіслати членам комісії та зазначеним особам матеріали в електронному або паперовому вигляді.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи відповідачем 05.10.2017 надіслано ОСББ «ДРУЖБИ НАРОДІВ АВЕНЮ» листа датованого від 02.10.2017 за № /19К, в якому зазначалось про надіслання ОСББ копії скарги ОСОБА_5 від 25.09.2017 та зазначалось, що про дату, час та місце розгляду зазначеної скарги буде опубліковано на офіційному сайті Міністерства юстиції України (дата відправлення підтверджується копією конверту із зазначенням дати направлення відповідачем вищезазначеного листа.

Отже, під час розгляду скарги ОСОБА_5 Комісія зобов`язана була перевірити якими саме секціями було створено ОСББ «Квартал Дружби», яке зазначено в скарзі ОСОБА_5 , чи голосували за створення даного Об`єднання мешканці 3-ї та 4-ї секцій, чи в поданих документах для проведення реєстраційної дії щодо «Державної реєстрації новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» - ОСББ «Квартал Дружби» відображені голоси за створення даного ОСББ «Квартал Дружби» мешканців 3-ї та 4-ї секцій.

З поданих документів для державної реєстрації ОСББ вбачається, що останнє було зареєстровано мешканцями даного Об`єднання, як самостійна юридична особа, яка жодним чином не пов`язана зі створеним мешканцями 3-ї та 4-ї секцій ОСББ «ДРУЖБИ НАРОДІВ АВЕНЮ».

Відповідно до пункту 5 Порядку №1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги); чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Згідно з пунктом 10 Порядку №1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; засобами електронної пошти.

З зазначеного вище вбачається, що у Міністерства юстиції існує обов`язок щодо повідомлення скаржника про розгляд скарги по суті.

Суд вважає, що не повідомлення членів ОСББ (у тому числі позивачів) про подання та розгляд скарги безпосередньо має вплив на їх права та інтереси, адже за результатами розгляду скарги зроблено висновок про необхідність скасування рішення про державну реєстрацію юридичної особи.

Відтак, у зв`язку з вказаними діями відповідача заінтересовані особи були позбавлені можливості реалізувати своє право на ознайомлення зі змістом скарги та доданими до неї документами, бути присутнім на засіданні комісії під час розгляду такої скарги, а також надавати свої пояснення та заперечення щодо зазначених в скарзі доводах.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що відповідачем було вчинено не всі необхідні дії для належного розгляду скарги, та запрошено всіх заінтересованих осіб, оскільки після розгляду скарги, оскаржуваним рішенням фактично скасували державну реєстрацію юридичної особи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми Порядку № 1128, зокрема в частині обов`язкового належного та своєчасного повідомлення зацікавлених осіб та надсилання їм копій скарг з додатками, що в підсумку призвело не забезпечення об`єктивного розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було досліджено наявності порушеного права у скаржника, у зв`язку із проведенням оскаржуваних ним реєстраційних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Наказ Міністерства юстиції України №3115/5 від 06.10.2017 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" прийнято з порушенням вимог законодавства, тому він є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції не врахував того, що у випадку, коли законодавством передбачена певна процедура (порядок) прийняття рішень, розгляду питань і вчинення дій суб`єктом владних повноважень, то така процедура повинна будь що бути дотримана цим суб`єктом, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивачів відносно порушення відповідачем процедури розгляду скарги третьої особи, а відтак протиправність спірного наказу, прийнятого за результатами його розгляду.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, судова колегія дійшла до переконання, що висновки місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні зроблені з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, зроблені місцевим господарським судом висновки щодо того, що спірний наказ Міністерства юстиції України про скасування державної реєстрації ОСББ "Дружби Народів Авеню" є правомірним не відповідають обставинам справи, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог.

04.08.2020 від представника позивачів через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивачів пропорційно витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн, яка була надана відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги №26/03/20-1 від 26.03.2020, що підвтерджуєтсья Актом приймання-передачі наданих послуг.

На підтвердження таких витрат представник позивачів надав належним чином засвідчену копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2020, також в матеріалах справи наявна належним чином завірена копія Договору про надання правничої допомоги №26/03/20-1, а також належним чином завірені копії ордерів на надання правничої (правової) допомоги, належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Як встановлено судом, позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, у зв`язку із чим судова колегія дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів пропорційно витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Водночас, судова колегія звертає увагу, що в прохальній частині апеляційної скарги скаржниками викладено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивачів пропорційно витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000, 00 грн, яка була надана в суді апеляційної інстанції, відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги №26/03/20-1 від 26.03.2020, що підвтерджуєтсья Актом приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2020.

На підтвердження таких витрат представник позивачів надав належним чином засвідчену копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2020, завірену копію Договору про надання правничої допомоги №26/03/20-1, належним чином засвідчену копію Додаткової угоди №2 від 26.03.2020 до Договору про надання правничої допомоги №26/03/20-1 від 26.03.2020 оригінали ордерів на надання правничої (правової) допомоги, належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Як встановлено судом, позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, у зв`язку із чим судова колегія дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів пропорційно витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Судові витрати, понесені позивачами у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/5285/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 06 жовтня 2017 року № 3115/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 14.02.2017р. № 0067381 «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи», проведену державним реєстратором Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Гноцем Олександром Юрійовичем стосовно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружби Народів Авеню».

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позову в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 коп., 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три гривані) 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250 (дві тисячі дві п`ятдесят гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції та 7500 (сім тисяч п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 коп., 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три гривані) 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250 (дві тисячі дві п`ятдесят гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції та 7500 (сім тисяч п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позову в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 коп., 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три гривані) 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250 (дві тисячі дві п`ятдесят гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції та 7500 (сім тисяч п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір за подання позову в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 коп., та 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три гривані) 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 2250 (дві тисячі дві п`ятдесят гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції та 7500 (сім тисяч п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в суді першої інстанції.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/5285/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Cуду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 02.12.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Т.І. Разіна

М.Л. Яковлєв