ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"09" грудня 2020 р. Справа № 924/973/20
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу у справі
за позовом ОСОБА_1 , м. Хмельницький
до приватного підприємства "Оксамит", м. Хмельницький
ОСОБА_2 , м. Хмельницький
ОСОБА_3 , м. Хмельницький
про переведення прав та обов`язків покупця частки в статутному капіталі ПП "Оксамит" в розмірі 80%, що становить 200000,00 грн. за договором відчуження частки від 04.04.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та громадянином ОСОБА_3 (покупець);
стягнення (витребування з володіння) з ОСОБА_3 частки у статутному капіталі приватного підприємства "Оксамит" в розмірі 80%, що становить 200000,00 грн.;
визнання недійсним протоколу №11 загальних зборів Власників (учасників) ПП "Оксамит" від 26.04.2017 року;
за участю представників сторін:
позивача: Смішна І.В. - згідно ордеру серія ВХ №1004867 від 01.07.2020р.; ОСОБА_1 ;
відповідача 1: не з`явився;
відповідача 2: не з`явився;
відповідача 3: не з`явився;
Відповідачем 1 в підготовчому засіданні 24.11.2020 року заявлено про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, докази про що буде подано протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.
30.11.2020 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій ПП "Оксамит" просить прийняти додаткове рішення та розподілити судові витрати в частині витрат на професійну правову допомогу, стягнувши з позивача 9000,00 грн.
Ухвалою суду від 01.12.2020 року заяву відповідача 1 призначено до розгляду в засіданні господарського суду.
Позивач та представник в судовому засіданні та у запереченнях від 08.12.2020 року проти вимог заяви заперечили. Наголосили на відсутності попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у відзиві на позов та неспівмірності із ціною позову, обсягом наданих послуг.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, причин не повідомили.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2020 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову у справі №924/973/20 та закрито провадження.
Статтею 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Частиною першою статті 244 ГПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
30.11.2020 року від відповідача 1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій ПП "Оксамит" просить прийняти додаткове рішення та розподілити судові витрати в частині витрат на професійну правову допомогу, стягнувши з позивача 9000,00 грн. До заяви ПП "Оксамит" додано договір про надання правничої допомоги №1А від 01.06.2020 року, укладений між ПП "Оксамит" (клієнт) та адвокатом Бевза Юрієм Петровичем (адвокат), за умовами якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво інтересів клієнта з усіма правами представника. Зміст, обсяг, вартість правничої допомоги, яка надається клієнту, та порядок розрахунків погоджується сторонами в додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п.п. 1, 2 договору).
На підтвердження факту надання адвокатом клієнту правничих послуг згідно даного договору складаються відповідні акти про надані послуги (п. 5 договору).
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 року.
У додатку до договору від 29.09.2020 року клієнтом та адвокатом погоджено надання останнім правничої допомоги у господарській справі №924/973/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПП "Оксамит", а саме: ознайомлення з матеріалами справи №924/973/20, наданими клієнтом, визначення способу та захисту інтересів клієнта, виходячи із вартості робіт - 1 година = 1000 грн.; підготовка відзиву у справі №924/973/20, виходячи із вартості робіт - 1 година = 1000 грн.; участь у судовому засіданні у справі №924/973/20, виходячи із вартості робіт - 1 засідання = 1000 грн. Загальна вартість правничої допомоги буде визначена за результатами розгляду справи №924/973/20 та буде закріплена актом про надані послуги. Оплата правничої допомоги проводиться клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту про надані послуги.
27.11.2020 року між клієнтом та адвокатом підписано акт №2/А про надані послуги, згідно якого у відповідності до договору про надання правничої допомоги №1/А від 01.06.2020 року та додатку №2/А до договору №1/А адвокатом надано клієнту наступну правову допомогу в господарській справі №924/973/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПП "Оксамит", а саме: ознайомлення з матеріалами справи №924/973/20, наданими клієнтом, визначення способу та захисту інтересів клієнта, виходячи із вартості робіт - 1 година = 1000 грн., всього: 1 година - 1000 грн.; підготовка відзиву у справі №924/973/20, виходячи із вартості робіт - 1 година = 1000 грн., всього 5 годин - 5000 грн.; участь у судовому засіданні у справі №924/973/20, виходячи із вартості робіт - 1 засідання = 1000 грн., всього 3 засідання (19.10.2020 року, 10.11.2020 року, 24.11.2020 року) = 3000 грн. Загальна вартість правничої допомоги становить 9000,00 грн.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, викладено висновок, що практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи;
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України);
В свою чергу, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21); розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28-29); саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18 зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У запереченнях позивач наголошує на неспівмірності судових витрат ціні позову, обсягу наданих послуг та участі представника відповідача у судових засіданнях, оскільки фактичного розгляду справи не відбувалось.
Суд проаналізував обставини спору, обсяг наявних у справі доказів, в тому числі, заперечення відповідача 1, викладені у відзиві на позов, врахував присутність представника відповідача 1 на трьох підготовчих засіданнях, а також обсяг та вартість перелічених у акті від 27.11.2020 року послуг та приймає до уваги наступне. Так, справа №924/973/20 на момент закриття провадження перебувала на стадії підготовчого провадження, оскільки позивачем перед третім підготовчим засіданням подано заяву про відмову від позову; при цьому, підготовчі засідання були не тривалими та два з них відбувались лише за участі представника відповідача 1. Відтак, з огляду також на обсяг та змістовну наповненість відзиву ПП "Оксамит" на позов, суд вважає обґрунтованим та розумним в даному випадку покладення на позивача обов`язку з відшкодування відповідачу 1 витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 126, 129, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
заяву ПП "Оксамит" про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №924/973/20 задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 09.12.2020 року
Суддя М.В. Музика