У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

09 грудня 2020 року справа № 927/1154/20

Суддею Господарського суду Чернігівської області Демидовою М.О., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу від 02.12.20208 Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс МИР, вул. Князя Чорного, буд. 4, м. Чернігів, 14000, код 41119786 до боржника Фізичної особи підприємця Пугача Дмитра Васильовича, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю Комплекс МИР подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи підприємця Пугача Дмитра Васильовича про стягнення заборгованості у сумі 15700 грн. 20 коп.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором оренди нерухомого майна № 070/19 від 09.12.2019.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю Комплекс МИР заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Згідно із ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 Господарського процесуального кодексу України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із приписів наведених норм, під час звернення заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, останнім мають бути зазначені та надані належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази у підтвердження заявлених ним вимог та обставин їх виникнення.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Комплекс МИР звернулося до суду з вимогою до фізичної особи підприємця Пугача Дмитра Васильовича про стягнення 15700 грн. 25 коп. заборгованості.

У поданій заяві заявник зазначає, що 09.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Комплекс МИР (орендодавець) та фізичною особою підприємцем Пугачем Дмитром Васильовичем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №070/19.

Згідно пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення, розташоване на 1 поверсі будівлі за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, будинок 4, загальною площею 14,6 кв.м., яке складається з однієї кімнати. Мета оренди: розміщення офісу.

Пунктом 4.1-4.2 договору передбачено, що орендна плата перераховується орендарем не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця наперед за місяць на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Орендна плата становить 2628,00 грн. в тому числі ПДВ, з розрахунку 180,00 грн. в тому числі ПДВ за 1 кв.м. орендованої площі.

Пунктом 4.3 договору визначено порядок сплати орендарем орендної плати. Перший місяць оренди - у розмірі суми визначеної п. 4.2 договору та суми одноразового гарантійного внеску у розмірі 2628,00 грн. Гарантійний внесок в умовах договору виконує виключно функцію забезпечення зберігання переданого в оренду майна та підлягає поверненню у кінці терміну дії договору. Всі наступні місяці оренди сплачуються орендарем у розмірі суми, визначеної п. 4.2 договору.

До орендної плати, зазначеної у п. 4.2 договору, входить вартість орендованого майна (п. 4.4 договору).

Орендна плата не включає витрати зі сплати комунальних послуг, експлуатаційних витрат щодо оплати за користування телефонним зв`язком та спожиту електроенергію, які оплачуються орендарем окремо, виходячи з даних лічильника (у разі наявності), що фіксується у відповідному акті або іншому документі, а у разі неможливості їх визначення з нормативів споживання, які встановлюються на підставі інформації постачальників цих ресурсів (виконавців робіт з постачання ресурсів) пропорційно займаній площі (п. 4.4.1 договору).

У разі закінчення терміну дії договору орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі орендованого приміщення орендодавцю за Актом приймання-передачі (п. 4.5 договору).

За доводами заявника останнім були виставлені боржнику рахунки-фактури на оплату оренди приміщення №СФ-0345 від 01.07.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., №СФ-034512 від 01.06.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., №СФ-0300 від 04.05.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., №СФ-0246 від 01.04.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., №СФ-0198 від 02.03.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., №СФ-0196 від 03.02.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., №СФ-0049 від 02.01.2020 на суму 2628 грн. 00 коп., № СФ-01294 від 09.12.2019 на суму 144 грн. 15 коп. та рахунки-фактури на оплату компенсації спожитої електроенергії №СФ-0358 від 30.06.2020 на суму 55 грн. 16 коп., №СФ-0326 від 29.05.2020 на суму 55 грн. 16 коп., №СФ-0293 від 30.04.2020 на суму 55 грн. 16 коп., №СФ-0265 від 31.03.2020 на суму 253 грн. 69 коп., №СФ-0225 від 31.03.2020 на суму 62 грн. 48 коп., №СФ-0212 від 12.03.2020 на суму 256 грн. 49 коп., №СФ-0197 від 28.02.2020 на суму 62 грн. 48 коп., №СФ-0126 від 31.01.2020 на суму 62грн. 48 коп. Загальна сума за вказаними рахунками склала 20700,25 грн.

Як зазначив заявник боржником було сплачено за вищезазначеними рахунками лише 5000 грн. 00 коп., заборгованість з орендної плати та компенсації оплати комунальних послуг склала 15700 грн. 25 коп.

Оскільки заявник стверджує, що боржник здійснив за договором оренди нерухомого майна №070/19 від 09.12.2019 лише часткову оплату платежів на суму 5000 грн. 00 коп., заявник зобов`язаний подати до суду витяги з банківських рахунків чи інші бухгалтерські документи у підтвердження факту вищезазначеної оплати. Натомість вказаних документів заявником до суду разом з заявою про видачу судового наказу подано не було.

Крім того, заявником жодним чином не обґрунтовано розмір вартості вказаних послуг електроенергії (не надані рахунки-фактури відповідних підприємства - виконавця комунальних послуг, не зазначено показників електричної енергії, не наведено доказів пропорційності розміру заявленої до стягнення вартості спожитої електроенергії площі орендованого відповідачем майна).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що заявником не надано повного переліку доказів у підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що до заяви про видачу судового наказу заявником не було додано повного переліку доказів, на яких ґрунтуються вимоги заявника до боржника, не надано достатніх документів у підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

За змістом п.1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Комплекс МИР (вул. Князя Чорного, буд. 4, м. Чернігів, 14000, код 41119786) у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи підприємця Пугача Дмитра Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 15700грн. 25 коп. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 09.12.2020.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.О. Демидова