ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 Справа № 904/79/19
За позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача-1: Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Петропавлівка

до відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича, м. Першотравенськ

про скасування розпорядження визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення

Суддя Ліпинський О.В.

Cекретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

прокурор Карюк Д.О.

від позивача Алексеєнко Р.Ю.

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулась з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (надалі - Позивач) до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (надалі - Відповідач-1) та Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича (надалі - Відповідач-2) яким просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015.

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,9674 га, кадастровий номер :02:001:1013, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649082.

3. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 3,9674 га, кадастровий номер :02:001:1013, орієнтовною ринковою вартістю 1 168 900 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що оскаржуване розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації прийнято з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення, якої стосується зазначене розпорядження, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), отже, повноваження щодо розпорядження останньою в Петропавлівської районної державної адміністрації буди відсутні.

Додатково прокурор просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ФОП Марковим Д.О. та Петропавлівською районною державною адміністрацією, з підстав, встановлених в статтях 203, 215 Цивільного кодексу України, а саме з підстав визначення орендної плати за користування земельною ділянкою без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог статей 6,15 Закону України "Про оренду землі", статей 13, 18 Закону України "Про оцінку земель".

Звертаючись із позовом, прокурор зазначає, що позовна давність за його вимогами має обраховуватися з 22.12.2016, коли йому стало відомо про порушення інтересів держави.

Відповідач-2 проти позову заперечував, у зв`язку з ненаданням доказів належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду.

Крім того, відповідач-2 зазначив, що нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки не проводилась, проте Петропавлівською РДА визначено розмір орендної плати, виходячи з вартості земельної ділянки та з урахуванням положень Податкового кодексу України, яким регламентовано визначення орендної плати з урахуванням нормативно грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь та коефіцієнта індексації, а тому з огляду на узгодження сторонами всіх істотних умов спірного договору оренди, ФОП Марков Д.О. не вбачає підстав для визнання спірного договору недійсним та, відповідно, повернення спірної земельної ділянки державі.

Заперечував проти здійснення прокурором представництва інтересів позивача у даній справі, Відповідача-2, посилаючись на приписи статті 23 Закону України "Про прокуратуру", вказував на те, що прокурором не надано доказів вжиття заходів щодо звернення позивачем із даним позовом до суду.

До того ж, відповідач-2 зазначив, що 13.11.2015 року управлінням Держземагенства у Петропавлівському районі присвоєно кадастровий номер спірній земельній ділянці та відкрито поземельну книгу, тому, з урахуванням положень ст. 257 ЦК України, строк, у межах якого прокурор мав звернутися з даним позовом до суду закінчився 13.11.2018.

Прокурор надав відповідь на відзив відповідача-2, за змістом якої наполягав на тому, що спірна земельна ділянка не належить до не витребуваних земельних часток (паїв). За його доводами, спірна земельна ділянка належала до резервного фонду, проте, Петропавліською районною державною адміністрацією безпідставно з перевищенням своїх повноважень віднесено земельну ділянку до не витребуваних земельних паїв та передано її в оренду ФОП Маркову Д.О.

Відповідач-2 надав заперечення, за змістом яких вказав на відсутність підстав вважати оскаржуване розпорядження таким, що прийнято з перевищенням повноважень Відповідача-1. Також, відповідач-2 зазначив про безпідставність позовних вимог у частині визнання недійсним спірного договору. Крім того, відповідач-2 просив суд залишити позов без розгляду згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, з огляду на відсутність у прокурора повноважень для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач-1 подав заяву, за змістом якої просив суд розглянути справу без участі його уповноваженого представника. У випадку задоволення позовних вимог просив суд не стягувати з Петропавлівської районної державної адміністрації судовий збір, оскільки остання є держаним органом, що фінансується за рахунок державного бюджету.

Ухвалою від 30.05.2020 суд зупинив провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, суд поновив провадження.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 05.11.2020 до 24.11.2020, згідно ст. 216 ГПК України.

24.11.2020 від представника відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю в невідкладних слідчих діях. Зважаючи на відсутність доказів в підтвердження обставин, викладених в клопотанні представника відповідача-2, суд не вбачає підстав для визнання причин неявки в засідання поважними та, відповідно, відкладення розгляду справи із цих підстав.

Згідно положень ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 24.11.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, складання та підписання повного тексту судового рішення відбулося після його фактичного виходу на роботу.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" №Р-534/0/350-15 від 24.12.2015, Відповідачу-2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 3,9674 га з невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради; надано ФОП Маркову Д.О. в оренду строком на 30 років земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради, а також встановлено розмір орендної плати 4% від грошової оцінки земельної ділянки.

29.01.2016 між Петропавліською районною державною адміністрацією (орендодавець/відповідач-1) та ФОП Марковим Дмитром Олександровичем (орендар/відповідач-2) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 2.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі не витребуваних паїв), яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,9674 га - ріллі (п. 3.1 Договору оренди)

Кадастровий номер земельної ділянки::02:001:1013 (п. 3.2 Договору оренди).

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2 Договору оренди землі земельна ділянка передається в оренду із земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ - код 01.01:- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір укладено строком на 30 років. Термін оренди та площу орендованої земельної ділянки може бути зменшено у разі отримання власниками не витребуваних паїв державних актів на право власності на земельні ділянки (за письмовим повідомленням орендодавця) (п.п.4.1., 4.2 Договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації 24.12.2015 року №Р-534/0/350-15 "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради".

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється впродовж 10 календарних днів з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, встановленому чинним законодавством України, за актом приймання-передачі, підписаним сторонами по Договору (п.п. 7.1., 7.3 Договору).

В заявленому позові Прокурор зазначає, що в 2002 році припинило свою діяльність КСП "ім. Чкалова", після чого земельна ділянка, до складу якої входить спірна ділянка, була поділена на 22 ділянки, які в 2013 році, без достатніх повноважень передано Петропавлівською РДА в оренду ПП Маркову О.Я., а у 2016 році в оренду ФОП Маркову О.Д. як нерозподілені земельні частки, в той час як, прокурор зазначає, що зазначені ділянки відносяться до земель резервного фонду, а тому на підставі приписів ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі їх в оренду належить виключно центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

З огляду на викладене, Павлоградська місцева прокуратура просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації. Крім того, обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор вказує, що нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки не проводилась, технічна документація не виготовлювалась, рішення про затвердження нормативно грошової оцінки районною радою не приймалось, а тому визначення орендної плати за земельну ділянку без проведення її нормативно грошової оцінки, є порушенням чинного законодавства та, відповідно, є підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між Петропавлівською районною державною адміністрацією та ФОП Марковим Д.О. 29.01.2016 року, із зобов`язанням ФОП Маркова Д.О. повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області спірну земельну ділянку.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення заявленого позову, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею КСП "ім. Чкалова" Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до зазначеної науково-технічної документації запропоновано закріпити за КСП "ім. Чкалова" на праві постійного користування, в тому числі 263,7 га земель державного резервного фонду.

Протоколом зборів КСП "ім. Чкалова" №2 від 30.04.1997 року затверджено науково-технічну документацію по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування КСП "ім. Чкалова" від 1997 року.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 затверджено вищевказану науково-технічну документацію та передано КСП "ім. Чкалова" в постійне користування 616,2 га земель, з яких, за рахунок державного резервного фонду 263,7 га.

21.05.1997 року на підставі зазначеного рішення КСП "ім. Чкалова" видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП № 004503.

Відповідно до плану зовнішніх меж, який міститься у вказаному державному акті, земельна ділянка площею 616,2 га, яка передається у постійне користування КСП "ім. Чкалова", складається в тому числі, із земель державного резервного фонду - 263,7 га, земель лісового фонду - 135,3 га, земель природоохоронного фонду - 161,8, земель водного фонду - 55,4 га.

Згідно наявних у справі графічних матеріалів, передана КСП "ім. Чкалова" в постійне користування ділянка площею 263,7 га земель резервного фонду, поконтурно складається з полів площею 106,7 га, 72,9 га, 26,8 га, 57,3 га.

19.04.2000 року Дмитрівськоїх сільської ради прийняла рішення провести обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду на площі 179,6 га в межах полів 7, 8, 2 польової сівозміни на поле 7, 8, 2 кормової сівозміни та поле 1, 2 польової сівозміни частково. При розробці схеми поділу земель колективної власності КСП "ім. Чкалова" врахувати обмін земель колективної власності і резервного фонду сільської ради.

Внаслідок проведеного обміну земельних ділянок, земельна ділянка резервного фонду площею 179,6 га, яка раніше була передані КСП "ім. Чкалова" в постійне користування, і перебували у складі ділянки загальною площею 263,7 га, була передана в колективну власність КСП "ім. Чкалова" та підлягала розпаюванню.

Співставлення площі земельних ділянок, яка визначена в графічних матеріалах, та площі ділянки, яка пропонувалися до обміну, свідчить про те, що об`єктом обміну за рішенням сільської ради від 19.04.2000 року, виступали ділянки в межах полів площею 106,7 га та 72,9 га., загальна площа яких разом і становить 179,6 га.

16.05.2000 року, у зв`язку з реорганізацією КСП "ім. Чкалова", на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було погоджено "Схему поділу земель колективної власності на земельні частки/паї КСП "ім. Чкалова".

Згідно відомостей поділу земель, що паюються на частки (паї), до складу відповідних земель увійшли ділянки площею 106,7 га та 72,9 га. Що стосується решти раніше переданих КСП "ім. Чкалова" в постійне користування земельних ділянок площею 57,3 га та 26,8 га, вони залишилися у землях держаного резервного фонду та не ввійшли до земель колективної власності КСП, які підлягають паюванню.

Згідно частин 10, 11 ст. 25 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» і організаціям» паюванню підлягали тільки сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

На підставі розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації № 109-р-05 від 26.01.2006 ПП Маркову Олександру Яковичу передано в оренду земельну ділянку площею 102,672 га, про що між останнім та Петропавлівською райдержадміністрацією було укладено Договір оренди землі, в п. 1.1. якого зазначено, що вказана земельна ділянка надається в строкове платне користування як земельна ділянка з не витребуваних паїв Дмитрівської сільської ради.

В подальшому, частина зазначеної земельної ділянки, як земельна ділянка з не витребуваних паїв, була передана Відповідачу-2 на підставі оскаржуваного розпорядження та договору оренди землі.

Наявні в справі докази свідчать про те, що земельна ділянка, яка була передана в користування Відповідачу-2 за спірним розпорядженням та договором оренди, знаходиться в полі земельної ділянки площею 57,3 га, тобто ділянки, яка залишилася в землях державного резервного фонду, що не входила до земель колективної власності КСП "ім. Чкалова" та не підлягала паюванню, адже згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» і організаціям» паюванню підлягали тільки сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність відповідним сільськогосподарським підприємствам.

Таким чином, за відсутності документального підтвердження віднесення спірної земельної ділянки до нерозподілених земельних паїв, та підтвердження матеріалами справи факту віднесення такої ділянки до земель резервного фонду, Відповідач-1 не мав повноважень щодо розпорядження зазначеною ділянкою, як ділянкою з не витребуваних паїв Дмитрівської сільської ради, що свідчить про невідповідність оскаржуваного розпорядження та договору оренди землі вимогам законодавства.

Зазначені висновки суду також підтверджуються матеріалами реєстраційної справи по державній реєстрації договору оренди земельної ділянки, який укладений між ПП Марковим О.Я. та Петропавлівською райдержадміністрацією.

Так, в матеріалах вказаної вище реєстраційної справи наявні листи Петропавлівського відділу земельних ресурсів № 7/09 310 від 08.02.2008 р. та № 7/09 309 від 08.02.2008 р., із яких вбачається, що спірна земельна ділянка пропонується для надання в оренду із земель запасу Дмитрівської сільської ради.

Посилання Відповідача-2 на довідку відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 147/171-18 від 19.02.2018 р. судом до уваги не приймаються, оскільки вказаний документ містить інформацію про облік землекористувачів та не є належним доказом, який би підтверджував правовий статус спірної земельної ділянки.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі", в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту 3,4 ст. 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті: індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на віднесення спірної земельної ділянки до земель резервного фонду, тобто земель державної власності сільськогосподарського призначення, господарський суд приходить до висновку про те, що Петропавлівською районною державною адміністрацією було прийнято оскаржуване розпорядження про передачу спірної земельної ділянки в оренду з перевищенням повноважень, встановлених ст. 122 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим вимоги прокурора відносно визнання його незаконними та скасування слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги прокурора про визнання недійсним спірного договору оренди землі також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. ,;

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, укладення договору оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням вимог законодавства.

Крім того, суд зауважує, що в п. 5.1. спірного договору оренди землі сторонами встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривня). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до статей 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Петропавлівському районі. Розмір орендної плати становить 5 319, 18 гривень за рік.

Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України "Про оплату за землю", та перевищувати 10% їх нормативної грошової оцінки.

Частиною першою пункту 289.1 статті 289 ПК України і частиною першою статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Враховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді ФОП Маркова Д.О., до складу яких входить і земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1013, не проводилась, технічна документація не затверджувалась та рішення про затвердження нормативно грошової оцінки не приймалось.

Зазначені обставини є додатковою підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29 січня 2016 р., укладеного Петропавлівською райдержадміністрацією та ФОП Марковим Д.О.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на те, що ФОП Марков Д.О. є стороною договору оренди земельної ділянки, який судом визнано недійсним, та враховуючи правові наслідки недійсності правочину, позовні вимоги щодо зобов`язання ФОП Маркова Д.О. повернути спірну земельну ділянку також слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача-2 в частині застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор, позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Зважаючи на те, що в даному спорі прокурор не є самостійним позивачем, а виступає в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, то перебіг позовної давності обчислюється від дня, коли про порушення свого права довідався саме позивач.

Проте, як убачається з матеріалів справи, спірне розпорядження прийнято Петропавлівською районною державною адміністрацією 24.12.2015, а договір оренди землі укладений відповідачами 29.01.2016, тому трирічний строк звернення до суду з даним позовом прокурором не пропущено, а позов подано 22.12.2018 року в межах строків позовної давності.

Стосовно клопотання відповідача-2 про залишення позову без розгляду з підстав передбачених ч. 1 ст. 226 ГПК України суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання представництва прокурором інтересів держави в суді, було предметом вирішення виключної правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду, яка в постанові від 26.05.2020 року по справі № 912/2385/18 сформулювала наступні правові висновки.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, факт порушення вимог законодавства при прийнятті оскаржуваного розпорядження встановлено перевіркою Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про що складено Акт № 193-ДК/245/АП09/01/-17 від 31.08.2017.

Наведені обставини вказують на те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке 31.08.2017 одержало інформацію про можливе порушення інтересів держави, самостійно не звернулось з позовом до суду, що достатньою мірою свідчить про його бездіяльність, як компетентного органу та підтверджує існування підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Зважаючи на те, що причиною виникнення даного спору є безпосередньо винні дії Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яка перевищила свої повноваження під час розпорядження спірною земельною ділянкою, враховуючи приписи ч. 9 ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі в повному обсязі покладаються на Відповідача-1, як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-534/0/350-15 від 24.12.2015.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,9674 га, кадастровий номер :02:001:1013, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649082.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 2, ) земельну ділянку загальною площею 3,9674 га, кадастровий номер :02:001:1013, орієнтовною ринковою вартістю 1 168 900 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Стягнути з Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (вул. Героїв України, 62, смт. Петропавлівка, Дніпропетровська область, 52700, ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 38, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UА0000291, ) 5 286,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.12.2020

Суддя О.В. Ліпинський