ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3614/20

за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш", м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинення права власності на об`єкт нерухомого майна; визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за позивачем

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Новотоцьких А.В. довіреність від 14.07.2020;

від відповідача: Труфанова О.С. довіреність № 835-К-Н-О від 04.03.2019;

від третьої особи: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинення права власності на об`єкт нерухомого майна; визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за позивачем.

Ухвалою суду від 13.07.2020 позовну заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" № б/н від 02.07.2020 залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 05.08.2020.

Ухвалою суду від 05.08.2020 відкладено підготовче засідання на 15.09.2020.

Через канцелярію суду, 19.08.2020 надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" про визнання припиненим права власності НВ ТОВ "Океанмаш" на об`єкт нерухомого майна РНОНМ 1; визнання наявним АТКБ "Приватбанк" права власності на таке нерухоме майно.

Ухвалою суду від 20.08.2020 зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" №б/н від 17.08.2020 залишено без руху.

Протокольною ухвалою від 15.09.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про передачу справи № 904/3614/20 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Також ухвалою суду від 15.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.10.2020.

Ухвалою суду від 21.09.2020 повернуто Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" зустрічну позовну заяву і додані до неї документи.

Протокольною ухвалою від 13.10.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Карінда" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

Протокольною ухвалою від 13.10.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд даної справи колегіально у складі трьох суддів.

Протокольною ухвалою від 13.10.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі та направлення матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 13.10.2020 відкладено підготовче засідання на 22.10.2020.

Протокольною ухвалою від 22.10.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою від 22.10.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі та направлення матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду.

Протокольною ухвалою від 22.10.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення Національного банку України до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 22.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 10.11.2020.

На адресу Господарського суду Дніпропетровської області від Центрального апеляційного господарського суду надійшов запит справи № 904/3614/20 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу суду від 21.09.2020 про повернення зустрічного позову.

Ухвалою суду від 23.10.2020 зупинено провадження у справі № 904/3614/20 до розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Центральним апеляційним господарським судом та повернення справи № 904/3614/20 до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2020 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2020 у справі № 904/3614/20 було залишено без змін.

Справу № 904/3614/20, 06.11.2020 повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 16.11.2020 провадження у справі № 904/3614/20 поновлено. Призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25.11.2020.

Протокольною ухвалою від 25.11.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про повернення до підготовчого провадження.

Протокольною ухвалою від 25.11.2020 було задоволено клопотання відповідача від 24.11.2020 про поновлення строку на подання доказів.

В судовому засіданні від 25.11.2020 було оголошено перерву до 26.11.2020.

Ухвалою суду від 26.11.2020 відмовлено Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" в задоволенні заяви про відвід судді Ніколенка М.О. у справі №904/3614/20.

Протокольною ухвалою від 26.11.2020 було задоволено клопотання відповідача від 26.11.2020 про поновлення строку на подання доказів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" (надалі іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі іпотекодержатель) був укладений договір іпотеки від 01.06.2016 (надалі договір іпотеки).

Відповідно до п. 1 договору іпотеки, предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Карінда» (ідентифікаційний код: 33771343) (надалі позичальник) перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, та (або) невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна у відповідності до умов цього договору та діючого законодавства України.

Згідно з п. 2 договору іпотеки, за цим договором іпотекою забезпечується виконання частини основного зобов`язання позичальника у розмірі не більше вартості предмету іпотеки відповідно до кредитного договору № 4К13761Д від 21.11.2013, кредитного договору № 4К13749Д від 20.11.2013, кредитного договору № 4К13750И від 21.11.2013, кредитного договору № 4К14035И від 21.01.2014 та кредитного договору №4К14295И від 02.09.2014 (надалі кредитний договір), а саме: зобов`язань з повернення кредитів та зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитами.

Пунктом 7 договору іпотеки встановлено, що в забезпечення виконання позичальником вказаних у п. 2 цього договору зобов`язань за кредитним договором та іпотекодавцем зобов`язань за цим договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно (надалі предмет іпотеки), а саме: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, опис об`єкта нерухомого майна: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, загальною площею: 16927,3 кв.м.

Рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016 було зареєстровано право власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк".

Позивач наполягає на тому, що таке рішення є незаконним за таких обставин:

- відповідачем не надсилалась письмова вимога про усунення порушень за основним зобов`язанням позивачу та Товариству з обмеженою відповідальністю «Карінда» - боржнику за кредитними договорами. Відповідач, стверджуючи, що ним було направлено на адреси іпотекодавця та боржника вимоги від 06.06.2016, не надає жодних доказів такого відправлення;

- відповідачем, в порушення п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час державної реєстрації права власності не надавались державному реєстратору копія вимоги про усунення порушень за основним зобов`язанням та докази завершення 30-денного строку з моменту отримання такої вимоги позивачем та ТОВ «Карінда».

- відповідачем, в порушення ст. 37 Закону України "Про іпотеку", не здійснювалась оцінка вартості предмета іпотеки станом на дату звернення стягнення; крім того позивачем вказано, що в іпотечному договорі від 01.06.2016 вартість предмета іпотеки була встановлена у розмірі 452 978 388 грн., а у звіті ТОВ "Крестон Джі СІ Дзі Еейзері" №707-2 станом на дату оцінки - 01.07.2016 (через місяць) становила 212 089 100 грн., тобто зменшилась у 2 рази;

- при здійсненні реєстраційної дії нотаріусом не було перевірено дійсність заявленої вимоги на момент звернення та правильності розрахунку розміру заборгованості;

- всупереч п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідачем не було надано державному реєстратору документу, що підтверджує наявність факту згоди Національного банку України на відчуження або передачу на іншому речовому праві спірного майна. Така згода, за твердженням позивача, мала надаватись оскільки НБУ був первісним іпотекодавцем спірного об`єкту нерухомості на підставі іпотечного договору № 46 від 12.03.2009. Також у відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем не надано доказів наявності у Чурія О.Є. повноважень на підписання від імені Національного банку України листа № 41-0005/65091 від 03.08.2016;

- заявлене відповідачем для державної реєстрації речове право суперечило вже зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостям. Позивач зазначив про неправомірність переходу колективної власності НВ ТОВ "Океанмаш" у приватну (а не комунальну чи державну) власність АТ КБ "Приватбанк".

Позивач заперечив проти клопотання відповідача про застосування строку позовної давності. Позивач зазначив, що відповідно до листа НВ ТОВ "Океанмаш" № 09/08 від 09.08.2016 та листа ПАТ КБ "Приватбанк" від 09.08.2016, сторонами було збільшено строк позовної давності до 5 років за усіма вимогами, пов`язаними з переходом права власності на спірний об`єкт нерухомості. Крім того, на думку позивача, до вимог про визнання права власності не застосовуються строки позовної давності.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач стверджує, що ним було направлено на адреси боржника за кредитом та іпотекодавця вимоги № 20.1.0.0.0/7-125234 від 06.06.2016 та № 20.1.0.0.0/7-125207 від 06.06.2016. У вказаних вимогах було повідомлено про порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами № 4К14295И від 02.09.2014, № 4К13749Д від 20.11.2013, № 4К13761Д від 21.11.2013, № 4К14035И від 21.01.2014 та вимагалось сплатити суми заборгованостей у строк протягом 30 днів з дати отримання вимог.

Відповідач, з огляду на укладення 09.08.2016 між Національним банком України як іпотекодержателем, НВ ТОВ "Океанмаш" як попереднім іпотекодавцем та АТ КБ "Приватбанк" як іпотекодавцем додаткового договору № 5 до іпотечного договору № 46, наполягає на обізнаності позивача про умови та обставини звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач зазначив, що звіт про незалежну оцінку предмета іпотеки був складений станом на 04.08.2016, тобто на дату звернення стягнення на предмет іпотеки.

Щодо твердження позивача про не здійснення нотаріусом перевірки правильності розрахунку розміру заборгованості під час реєстрації права власності на предмет іпотеки, відповідач зазначив, що позивачем не повідомлено, у який спосіб йому стало відомо про такі обставини та не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Щодо надання Національним банком України згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 46 від 12.03.2009 відповідач зазначив, що така згода була надана рішенням НБУ № 187-рш/БТ1 від 02.08.2016. Зазначені обставини підтверджуються листом НБУ № 41-0005/65091 від 03.08.2016.

Також відповідач наполягає на тому, що, з огляду на вимоги ст. 325 - 327 ЦК України, ст. 37 ЗУ "Про іпотеку", державним реєстратором під час реєстрації спірного нерухомого майна за відповідачем було правильно визначено та вказано форму власності, а сама: приватна власність.

Відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідач зазначає, що, з огляду на укладення 09.08.2016 між Національним банком України як іпотекодержателем, НВ ТОВ "Океанмаш" як попереднім іпотекодавцем та АТ КБ "Приватбанк" як іпотекодавцем додаткового договору № 5 до іпотечного договору №46, позивач з 09.08.2016 був обізнаний про перехід права власності на спірних об`єкт нерухомості. За таких обставин, на думку відповідача, трьохрічний строк позовної давності має відліковуватись саме від 09.08.2016.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинення права власності на об`єкт нерухомого майна; визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за позивачем.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, чи подавалися іпотекодержателем для державної реєстрації на нерухоме майно усі документи, передбачені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та договором іпотеки та чи дотримано державним реєстратором вимоги пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо перевірки факту факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, зокрема, в частині проведення експертної оцінки предмета іпотеки на день придбання.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" (надалі іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі іпотекодержатель) був укладений договір іпотеки від 01.06.2016 (надалі договір іпотеки).

Відповідно до п. 1 договору іпотеки, предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Карінда» (ідентифікаційний код: 33771343) (надалі позичальник) перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, та (або) невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна у відповідності до умов цього договору та діючого законодавства України.

Згідно з п. 2 договору іпотеки, за цим договором іпотекою забезпечується виконання частини основного зобов`язання позичальника у розмірі не більше вартості предмету іпотеки відповідно до кредитного договору № 4К13761Д від 21.11.2013, кредитного договору № 4К13749Д від 20.11.2013, кредитного договору № 4К13750И від 21.11.2013, кредитного договору № 4К14035И від 21.01.2014 та кредитного договору №4К14295И від 02.09.2014 (надалі кредитний договір), а саме: зобов`язань з повернення кредитів та зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитами.

Пунктом 7 договору іпотеки встановлено, що в забезпечення виконання позичальником вказаних у п. 2 цього договору зобов`язань за кредитним договором та іпотекодавцем зобов`язань за цим договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно (надалі предмет іпотеки), а саме: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, опис об`єкта нерухомого майна: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, загальною площею: 16927,3 кв.м.

Рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016 було зареєстровано право власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк".

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній станом на 04.08.2016, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку").

За положеннями ст.10 вказаного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Згідно п.1 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній станом на 04.08.2016, державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 2 статті 36 Закону України "Про іпотеку" визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За положеннями частини 3 статті 36 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.

Отже, за змістом положень статті 36 Закону України "Про іпотеку", відповідне застереження в іпотечному договорі вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, спірний іпотечний договір містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до п. 29 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку шляхом, зокрема, передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

За положеннями ч.2 ст.37 Закону України "Про іпотеку", рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Частиною 3 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, законом прямо визначена необхідність при передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки встановлення вартості предмету іпотеки на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Слід зазначити, що пунктом 24 договору іпотеки сторони встановили, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку початкова ціна предмету іпотеки встановлюється в розмірі 100 % від загальної вартості предмета іпотеки, яка зазначена в п. 12 цього договору. Іпотекодержатель має право реалізувати предмет іпотеки за ціною вище, ніж зазначена в цьому пункті.

Відповідно до п. 12 договору іпотеки, вартість предмету іпотеки складає 452 978 388 грн.

Відповідачем наданий до суду звіт № 707-2 від 04.08.2016 про незалежну оцінку ринкової вартості будівель загальною площею 16927,3 кв.м., розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32.

Згідно наданого звіту, станом на дату оцінки 01.07.2016 ринкова вартість об`єкта оцінки складає 212 089 100 грн. без ПДВ.

Правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно із частиною 2 статті 315 ГПК України, у постанові Великої Палати Верховного Суду міститься висновок про те, як саме повинна застосовуватись норма права, а відповідно до пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" саме Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

За висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20.03.2019 у справі №306/2053/16-ц щодо застосування вищевказаної норми статті 37 Закону України "Про іпотеку", ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, яка має погоджуватись з власником майна при зверненні іпотекодержателем стягнення на іпотечне майно у позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності. Відповідно, нездійснення оцінки предмету іпотеки на момент переходу права власності до іпотекодержателя є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду є загальним, підтриманий усталеною судовою практикою Верховного Суду (зокрема у постановах від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 20.02.2020 у справі №653/2857/17, від 11.06.2020 у справі № 914/953/19) та підлягає застосуванню при розгляді спорів щодо скасування державної реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем внаслідок набуття ним права власності на предмет іпотеки у позасудовий спосіб.

За таких обставин, іпотекодавець має бути повідомлений про здійснення оцінки предмету іпотеки та результати такої оцінки. Зокрема, про ціну, за якою здійснюється відчуження предмету іпотеки. Ціна, за якою здійснюється звернення стягнення на майно іпотекодавця має для останнього вирішальне значення і є істотною умовою договору іпотеки.

Позивач, укладаючи спірний договір іпотеки мав правомірні очікування того, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно буде відчужене за вартістю, не нижче погодженої сторонами початкової ціни.

Однак, вартість спірного предмету іпотеки через 1 місяць після укладення іпотечного договору була оцінена у розмірі майже у 2 рази меншому, ніж початкова ціна предмету іпотеки, встановлена договором.

При цьому, погодження з іпотекодавцем ціни набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки не здійснювалось.

З таких обставин, ігнорування відповідачем необхідності здійснення погоджувальних дій з оцінки предмета іпотеки - є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку і є достатньою самостійною окремою підставою для задоволення позовних вимог у цій справі.

Разом з тим, суд не може погодитись з доводами позивача про те, що оцінка майна була здійснена не на дату звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, з комплексного аналізу положень Договору іпотеки, ЗУ "Про іоптеку", Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 № 1440, суд дійшов висновку, що проведення оцінки майна є досить складним та довготривалим процесом і не може бути проведена одним днем; приписами чинного законодавства не встановлено вимог про те, що оцінка предмету іпотеки має бути здійснена станом на дату набуття іпотекодержателем права власності на такий предмет іпотеки; а тому, оцінка майна має бути дійсною станом на дату набуття іпотекодержателем права власності на такий предмет іпотеки в порядку ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Також, окремою підставою для задоволення позовних вимог є порушення відповідачем та третьою особою приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" (надалі Порядок).

Так, частиною 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, станом на 04.08.2016 визначались Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" (надалі Порядок).

Пунктом 6 Порядку в редакції, чинній станом на 04.08.2016, встановлено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно з п. 9 Порядку, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 10 Порядку визначено, що з поданих оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник виготовляє електронні копії таких документів шляхом їх сканування, які долучаються до заяви, зареєстрованої у базі даних заяв.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Згідно з пунктом 53 Порядку, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Як було вказано вище, частиною 3 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

За таких обставин, іпотекодержателем для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки має бути наданий реєстратору звіт про оцінку такого предмета іпотеки.

Відповідно до п. 57 Порядку, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Аналогічні вимоги містить ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку": у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Рішення суб`єкта владних повноважень про реєстрацію права власності, вчинене без наявності зазначених документів є протиправним. Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 № 320/8269/15-ц.

Отже, для правильного вирішення спору, слід дослідити та установити, чи подавалися іпотекодержателем для державної реєстрації на нерухоме майно усі документи, передбачені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та договором іпотеки та чи дотримано державним реєстратором вимоги пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо перевірки факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, зокрема, в частині проведення експертної оцінки предмета іпотеки на день придбання. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд у від 11 червня 2020 року у справі № 914/953/19.

Слід звернути увагу на те, що, згідно приписів п. 10 Порядку № 1127, п. 7 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з поданих оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав, державний реєстратор має виготовити електронні копії та розмістити їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав.

З метою встановлення факту дотримання державним реєстратором вимог чинного законодавства при здійсненні оскаржуваної реєстраційної дії та подання заявником реєстратору усіх визначених законодавством документів для реєстрації права власності на предмет іпотеки, судом було витребувано від Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради реєстраційну щодо державної реєстрації речового права - Рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30791684 від 04.08.2016.

На виконання ухвали суду від 22.07.2020 Відділом реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради було повідомлено про те, що у паперовому вигляді реєстраційна справа на адресу останнього не надходила.

За таких обставин, Відділом реєстрації майнових прав було надано електронні копії документів, що виготовлені шляхом сканування, які додавались до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: заяву № 04082016/2 від 04.08.2016 про припинення іпотеки та сам договір іпотеки № б/н від 01.06.2016.

Крім того, судом було витребувано від Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича реєстраційну справу щодо державної реєстрації речового права - Рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30791684 від 04.08.2016.

Листом № 07/01-16 від 28.09.2020 Приватний нотаріус Верба Віталій Миколайович надав документи, які були надані представником АТ КБ "Приватбанк" для державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. А саме:

- копію заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17984710 від 04.08.2016;

- копію платіжного доручення про сплату адміністративного збору;

- копію договору іпотеки від 01.06.2016, зареєстрованого за № 4453;

- копії документів, що підтверджують повноваження представника.

А отже, під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016 у нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича були відсутні, зокрема:

- звіт № 707-2 від 04.08.2016 про оцінку предмета іпотеки;

- копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові;

- документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя.

За таких обставин, іпотекодержателем для здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки не було подано усіх встановлених чинним законодавством документів.

Окремо слід надати оцінку факту направлення іпотекодержателем письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, а також наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копії вимог № 20.1.0.0.0/7-125234 від 06.06.2016 та № 20.1.0.0.0/7-125207 від 06.06.2016 про усунення порушень позичальником зобов`язань за кредитними договорами, адресовані НВ ТОВ "Океанмаш" та ТОВ «Карінда».

Листом № 3-92-18 від 09.06.2016 (том 2 а.с. 82) позивач повідомив відповідача про те, що згоден з розрахунком суми заборгованості, зазначеної в повідомленні АТ КБ "Приватбанк" про порушення ТОВ «Карінда» зобов`язань за кредитними договорами № 4К13761Д від 21.11.2013, № 4К13749Д від 20.11.2013, № 4К13750И від 21.11.2013, № 4К14035И від 21.01.2014 та №4К14295И від 02.09.2014. Але позивач не має змоги погасити таку заборгованість. З метою запобігання збільшенню суми заборгованості та виникнення інших витрат, позивачем було запропоновано банку задовольнити свої вимоги відповідно до процедур звернення стягнення, передбаченими договором іпотеки від 01.06.2016 та ст. 33-38 ЗУ «Про іпотеку».

Тобто, не пізніше ніж 09.06.2016 іпотекодавець був повідомлений про порушення ТОВ «Карінда» зобов`язань за кредитними договорами № 4К13761Д від 21.11.2013, № 4К13749Д від 20.11.2013, № 4К13750И від 21.11.2013, № 4К14035И від 21.01.2014 та №4К14295И від 02.09.2014.

Спірна реєстраційна дія була вчинена 04.08.2016, тобто більше, аніж через 30 днів з моменту отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушення.

У якості доказів направлення вимоги про усунення порушення на адресу ТОВ «Карінда» відповідачем було надано копію накладної кур`єрської доставки № 2081020 (том 3 а.с. 23). Відповідно до вказаної накладної, вимога № 20.1.0.0.0/7-125207 від 06.06.2016 була отримана представником ТОВ «Карінда» 10.06.2016. Тобто, більш аніж за 30 днів до вчинення оскаржуваної реєстраційної дії.

Заперечення позивача про те, що накладна № 2081020 складена з порушенням Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, судом не приймаються. Оскільки особа при надісланні документів та листів, зокрема, вимог відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку", не обмежена лише одним поштовим підприємством - АТ "Укрпошта". Відправник має змогу скористатись будь-якими поштовими сервісами.

Надана накладна № 2081020 має усі необхідні реквізити, зокрема: назви відправника та отримувача, дату звернення відправника до підприємства поштового зв`язку, дату отримання листа, прізвище та підпис особи, яка такий лист отримала, опис вкладених документів.

Разом з тим, як було встановлено судом, ані вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, ані лист № 3-92-18 від 09.06.2016 та накладна № 2081020 не були надані державному реєстратору під час вчинення реєстраційної дії індексний номер: 30791684 від 04.08.2016.

Щодо твердження позивача про те, що при здійсненні реєстраційної дії нотаріусом не було перевірено дійсність заявленої вимоги на момент звернення та правильності розрахунку розміру заборгованості, слід зазначити про таке.

Як вказано вище, листом № 3-92-18 від 09.06.2016 позивач повідомив відповідача про те, що згоден з розрахунком суми заборгованості, зазначеної в повідомленні АТ КБ "Приватбанк" про порушення ТОВ «Карінда» зобов`язань за кредитними договорами №4К13761Д від 21.11.2013, №4К13749Д від 20.11.2013, № 4К13750И від 21.11.2013, №4К14035И від 21.01.2014 та №4К14295И від 02.09.2014.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів, зокрема, контррозрахунку, які підтверджують факт неправильності розрахунків АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за основними зобов`язаннями.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що державним реєстратором було здійснено звернення стягнення на спірне майно в рахунок погашення неправомірно заявленої заборгованості.

Щодо твердження позивача про те, що заявлене відповідачем для державної реєстрації речове право суперечило вже зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостям, слід зазначити про таке.

Частиною 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції, чинній станом на 09.06.2016), державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

За таких обставин, твердження позивача про неправомірність переходу колективної власності НВ ТОВ "Океанмаш" у приватну (а не комунальну чи державну) власність АТ КБ "Приватбанк" є не обґрунтованим.

Щодо твердження позивача про те, що відповідачем не було надано державному реєстратору документу, що підтверджує наявність факту згоди Національного банку України на відчуження або передачу на іншому речовому праві спірного майна, слід зазначити про таке.

Пунктом 56 Порядку визначено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Так, за іпотечним договором № 46 від 12.03.2009 ТОВ «Океанмаш» (іпотекодавець) надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно (предмет іпотеки: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, опис об`єкта нерухомого майна: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, загальною площею: 16927,3 кв.м.) в забезпечення виконання ЗАТ КБ «Приватбанк» зобов`язань за кредитним договором.

Іпотекодержателем за цим договором є Національний банк України.

Станом на дату прийняття приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилась інформація про наявність обтяжень спірного майна: заборона на нерухоме майно; обтяжувач: Національний банк України.

За таких обставин, для прийняття приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016 останньому мав бути наданий документ, що підтверджує факт згоди Національного банку України на відчуження або передачу на іншому речовому праві спірного майна.

Відповідач надав до суду лист Національного банку України №41-0005/65091 від 03.08.2016. У вказаному листі Національний банк України надав згоду на задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» за рахунок майна, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 12.03.2009 № 46 за умови збереження обтяження такого майна іпотекою на користь Національного банку України.

Разом з тим, в матеріалах реєстраційної справи, наданої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М., відсутній лист №41-0005/65091 від 03.08.2016.

А отже, факт подання іпотекодержателем такого документу реєстратору та дослідження його останнім під час прийняття спірного рішення про реєстрацію права власності не підтверджений відповідачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 8 статті 18 цього Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

За таких обставин, підставою для скасування державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є встановлене судом порушення іпотекодержателем та державним реєстратором вимог законодавства при реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як було встановлено судом, спірна реєстраційна дія була вчинена державним реєстратором за відсутності усіх встановлених чинним законодавством документів.

За таких обставин, вимоги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" про визнання протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016 є обґрунтованими.

В постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 909/337/19 вказано, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що, за змістом вказаної норми права, судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Так, відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З аналізу змісту вказаної статті вбачається, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Вказана правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/2589/19.

За таких обставин, слід припинити право власності Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32 та визнати право власності на такий об`єкт за Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Океанмаш", як попереднім власником майна, у якого таке майно було відчужено неправомірно.

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗАСТОСУВАННЯ СТРОКІВ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ ДО ПОЗОВНИХ ВИМОГ:

Відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідач зазначає, що, з огляду на укладення 09.08.2016 між Національним банком України як іпотекодержателем, НВ ТОВ "Океанмаш" як попереднім іпотекодавцем та АТ КБ "Приватбанк" як іпотекодавцем додаткового договору № 5 до іпотечного договору №46, позивач з 09.08.2016 був обізнаний про перехід права власності на спірних об`єкт нерухомості. За таких обставин, на думку відповідача, трьохрічний строк позовної давності має відліковуватись саме від 09.08.2016.

Частиною 1 ст. 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

При цьому, за правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі або в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими обмінювалися сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Листом П№ 09/08 від 09.08.2016 представник НВ ТОВ "Океанмаш" запропонував АТ КБ "Приватбанк" розглянути можливість збільшення строку позовної давності до 5 років за усіма майновими та немайновими вимогами АТ КБ "Приватбанк" та усіма майновими та немайновими вимогами НВ ТОВ "Океанмаш", пов`язаними з переходом права власності від НВ ТОВ "Океанмаш" до АТ КБ "Приватбанк" на об`єкт нерухомості: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро (колишня назва - м. Дніпропетровськ), вулиця Набережна Перемоги, буд. 32 на підставі договору іпотеки №б/н від 01.06.2016, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. 01.06.2016 за реєстровим № 4453 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30791684 від 04.08.2016) на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України.

Листом від 09.08.2016 відповідач прийняв пропозицію позивача про збільшення строку позовної давності за вищевказаними правовідносинами до 5 (п`яти) років.

За таких обставин, сторонами за договором іпотеки від 01.06.2016 було належним чином погоджено збільшення строку позовної давності за майновими правовідносинами, які виникли з договору іпотеки від 01.06.2016, до 5 років.

З цим позовом позивач звернувся до суду 06.07.2020. Тобто в межах 5 річного строку з дня укладення договору іпотеки від 01.06.2016.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором іпотеки від 01.06.2016 (том 1 а.с. 8 - 13), іпотечним договором № 46 від 12.03.2009 (том 1 а.с. 14 - 30), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1 а.с. 31 - 47), листом № 24/07 від 24.07.2019 (том 1 а.с. 48), листом № 08/07 від 08.07.2019 (том 1 а.с. 49), листом Відділу реєстрації майнових прав від 30.07.2020 з додатками (том 1 а.с. 97 - 104), листами 09/08 від 09.08.2016 та № б/н від 09.08.2016 (том 2 а.с. 52 - 53), листом Приватного нотаріуса від 28.09.2020 з додатками (том 2 а.с. 182 - 194).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться вимогами № 20.1.0.0.0/7-125234 від 06.06.2016 та № 20.1.0.0.0/7-125207 від 06.06.2016 (том 1 а.с. 150 - 151), звітом № 707-2 з додатками (том 1 а.с. 152 - 174), листом НБУ від 03.08.2016 (том 1 а.с. 97 - 175), повідомленням від 06.06.2016 (том 2 а.с. 81), листом № 3-92-18 від 09.06.2016 (том 2 а.с. 82), накладною №2081020 (том 3 а.с. 23), листом від 17.09.2020 (том 3 а.с. 90), наказом №661/7 від 14.08.2019 (том 3 а.с. 91).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016, яким зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32.

Припинити право власності Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32.

Визнати право власності на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32 за Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" (ідентифікаційний код: 30852560, місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32).

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" (ідентифікаційний код: 30852560, місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32) витрати зі сплати судового збору у розмірі 739 904 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.12.2020.

Суддя М.О. Ніколенко