ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. Справа№ 910/980/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача - не з`явились,

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 (повний текст рішення складено 09.09.2020)

у справі № 910/980/20 (суддя Ярмак О.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙУКОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІРНИЧІ МАШИНИ-ДРУЖКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 572 797,58 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙУКОМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" про стягнення 572 797, 58 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання зобов`язання відповідачем з оплати боргу у розмірі 522 909, 89 грн. по договору про переведення боргу № КС/089/19 від 21.05.2019 року, строк оплати якого настав 31.07.2019 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙУКОМ" 522 909 грн. 89 коп. основного боргу, 6961 грн. 52 коп. 3% річних, 5 225 грн. 87 коп. інфляційних втрат, 8026 грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач частково виконав зобов`язання по договору про переведення боргу на суму 285 000, 00 грн. чим схвалив такий правочин, а матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем решти суми в розмірі 522 909, 89 грн. Також місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені оскільки договором про переведення боргу не передбачено нарахування пені в разі порушення зобов`язань за договором. Крім того суд першої інстанції здійснив власний перерахунок штрафних санкцій та дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог про стягнення інфляційних втрат.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки викладені в рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема скаржник наголошує, що керівник департаменту управління фінансам ТОВ «Гірничі Машини - Дружківський Машинобудівний Завод» Діденко С.В. не мала жодних повноважень на підписання від імені ТОВ «Гірничі Машини - Дружківський Машинобудівний Завод» договору, а тому договір про переведення боргу №КС/089-19 від 21.05.2019 року підлягає визнанню недійсним в силу приписів ст. 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 року встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки, а саме подати докази сплати судового збору в сумі 12 039 грн. 70 коп. та подання до суду доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

14.09.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 року з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та з доказами направлення апеляційної скарги іншим сторонам у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року у справі №910/980/20 та призначено розгляд справи на 09.12.2020 року.

23.11.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

07.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 09.12.2020 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а тим більше, як зазначає представник позивача його довірителя, а саме неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, а також те, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів неможливості бути присутнім в судовому засіданні, зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІРНИЧІ МАШИНИ-ДРУЖКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (замовник за договором) та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю " СТРОЙУКОМ " (підрядник за договором) був укладений договір підряду № ДРМЗ/117-18 на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до п. 1.1., якого в порядку та на умовах якого замовник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов`язання на свій ризик, своїми силами і засобами, із використанням власного матеріалу, виконати роботи на об`єкті замовника, у відповідності до Кошторисної документації, дефектних актів, які є невід`ємними частинами договору і в терміни, передбачені Календарним графіком виконаних робіт. (т.1, а.с. 13-24).

Сторони узгодили, що в розумінні договору підрядник виконує роботи: "Виконання ремонтно-будівельних робіт по ремонту покрівлі і ливневої каналізації будівель: фарбувально-складальна ділянка цеху № 1 (15), інв. № 10197; ТП № 40, інв. № 10218; ТП № 73 в цеху № 3 (6), інв. № 22759; цех № 1 (10), інв. № 10041; цех № 1 (15), інв. № 10157; цех № 2 (13), інв. № 10052; цех № 2 (16), інв. № 10069; цех № 4, інв. № 10195; цех № 5 (14), інв. № 10178; цех №7(КПД), інв. № 10187; цех № 8 (12), інв. № 10050; цех № 9 (23), інв. № 10080; склад металів і напівфабрикатів цеху № 12 (32), інв. № 10327; цех № 12 (будівельна ділянка), інв. № 10285; цех №8(12), інв. № 10196".

Згідно п. 2.5 договору підряду визначено, що розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника. Розрахунок між Сторонами здійснюється в національній валюті України - гривні в наступному порядку:

І авансовий платіж - в розмірі 30 % від Договірної ціни, що становить 716 116,50 грн. з ПДВ після підписання договору протягом 5 календарних днів;

ІІ авансовий платіж - в розмірі 30% від Договірної ціни, що становить 716 116,50 грн. з ПДВ через 30 календарних днів після підписання Договору.

Пунктом 2.5.2. договору підряду передбачено, що проміжна оплата за виконані роботи по Договору здійснюється Замовником за фактом виконання робіт Підрядником протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами проміжного Акту приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ- 2в) та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат ( за формою КБ-3). Підсумкова сума по проміжним Актам приймання виконаних будівельних робіт не більше 80 % від вартості робіт по чинному договору;

Остаточна оплата за виконані роботи по Договору здійснюється Замовником за фактом виконання робіт Підрядником протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами остаточного Акту приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат ( за формою КБ-3).

Замовник залишає за собою право проводити оплату частинами і / або раніше термінів, узгоджених в цьому пункті Договору за фактично виконані роботи відповідно до Актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в), Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (за формою КБ-3) і податкової накладної в електронному вигляді відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 № 1-1 за вересень 2018 року на суму 132 714,44 грн., №6-1 за вересень 2018 року на суму 262 706,28 грн., № 7-1 за вересень 2018 року на суму 142 189,70 грн., №12-1 за вересень 2018 року на суму 107 390,26 грн., № 2-1 за жовтень 2018 року на суму 29 692,74 грн., № 3-1 за жовтень 2018 року на суму 29 106,85 грн., № 5-1 за жовтень 2018 року на суму 562 023,10 грн., № 8-1 за жовтень 2018 року на суму 77 866, 85 грн., № 10-1 за жовтень 2018 року на суму 20 433, 30 грн., № 11-1 за жовтень 2018 року на суму 38 439, 14 грн., № 15-1 за жовтень 2018 року на суму 127 072,42 грн., № 4-1 за листопад 2018 року на суму 372 245,22 грн., № 9-1 за листопад 2018 року на суму 89 546, 24 грн., № 14-1 за листопад 2018 року на суму 186 361,13 грн., № 13-1 за грудень 2018 року на суму 144 297,88 грн., № 13-2 за квітень 2019 року на суму 28 716,78 грн. позивачем було виконано, а замовником прийнято без зауважень виконані підрядні роботи всього на загальну суму 2 350 802, 33 грн. (т.1, а.с. 30-231).

Також, матеріалами справи підтверджується, що третя особа (замовник) здійснив оплату виконаних підрядник робіт частково, всього у розмірі 1 542 892, 44грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4026 від 26.06.2018 року на суму 500 000, 00 грн., №4077 від 27.06.2018 року на суму 100 000, 00 грн., №4400 від 13.07.2018 року на суму 116 120, 48 грн., №4774 від 06.08.2018 року на суму 141 000, 00 грн., №4966 від 10.08.2018 року на суму 575 116, 50 грн., №9657 від 04.04.2019 року на суму 110 655, 46 грн. (т.1, а.с. 215-220).

Отже, з наведеного вбачається, що також вірно встановлено судом першої інстанції, неоплаченим залишились виконані роботи за договором підряду на суму 807 909, 89 грн.

В подальшому, 21.05.2019 року між ТОВ "ГІРНИЧІ МАШИНИ-ДРУЖКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (первісний боржник), відповідачем - ТОВ "КОРУМ СОРС" (новий боржник) та позивачем - ТОВ "СТРОЙУКОМ" (кредитор) було укладено Договір про переведення боргу № КС/089-19, відповідно до умов якого новий боржник одержує зобов`язання замість первісного боржника сплатити борг кредитору у відповідності до договору № ДрМЗ/117-18 від 18.06.2018"Виконання ремонтно-будівельних робіт по ремонту покрівлі і ливневої каналізації будівель: фарбувально-складальна ділянка цеху № 1 (15), інв. № 10197; ТП № 40, інв. № 10218; ТП № 73 в цеху № 3 (6), інв. № 22759; цех № 1 (10), інв. № 10041; цех № 1 (15), інв. № 10157; цех № 2 (13), інв. № 10052; цех № 2 (16), інв. № 10069; цех № 4, інв. № 10195; цех № 5 (14), інв. № 10178; цех №7(КПД), інв. № 10187; цех № 8 (12), інв. № 10050; цех № 9 (23), інв. № 10080; склад металів і напівфабрикатів цеху № 12 (32), інв. № 10327; цех № 12 (будівельна ділянка), інв. № 10285; цех №8(12), інв. № 10196". (т.1, а.с. 233-235).

Згідно п.2.1 договору про переведення боргу, сума боргу, що проводиться за цим договором становить 807 909, 89 грн.

У пункті 4.2 договору про переведення боргу визначено, що новий боржник зобов`язується належним чином виконати грошові зобов`язання, визначені п. 2.1 договору в строк до 31 липня 2019 року.

Первісний боржник зобов`язаний провести розрахунок з новим боржником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок в сумі 807 909,89 грн. (п. 4.3. договору про переведення боргу).

Строк зобов`язання первісного боржника умовами договору не встановлений. Матеріали справи не містять доказів виконання третьою особою п. 4.3. договору або доказів звернення відповідача з вимогою виконати вказане зобов`язання.

Відповідач в свою чергу, як новий боржник частково виконав свої зобов`язання за договором про переведення боргу, а саме здійснив часткове погашення заборгованості коштами на загальну суму 285 000, 00 грн., що вбачається з платіжних доручень №16511 від 07.06.2019 року на суму 100 000, 00 грн., №18248 від 27.06.2019 року на суму 115 000, 00 грн. та №21602 від 19.07.2019 року на суму 70 000, 00 грн. (т.1, а.с. 237-239). Тобто, не виплаченою залишається сума в розмірі 522 909, 89 грн.

В матеріалах справи також наявна претензія №228 від 12.08.2019 року, яку позивач направив відповідачу та просив останнього у найкоротший термін сплатити суму боргу та нараховані штрафні санкції, які розраховані станом на 12.08.2019 року в розмірі 526 348, 20 грн. (т.1, а.с. 241-243). Також позивачем долучено докази відправлення даної претензії та отриманні її відповідачем 28.08.2019 року. (т.1, а.с. 244-245).

Втім, матеріали справи не містять доказів виконання вказаної вище претензії відповідачем.

Спір у справі виник на думку позивача у зв`язку з тим, що відповідачем не виконано в повному обсязі свої зобов`язання за договором переведення боргу №КС/089/19 від 21.05.2019 року, строк виконання, яких настав 31.07.2019 року в частині оплати боргу в розмірі 522 909, 89 грн.

Колегія суддів зазначає, що за правовою природою укладений між сторонами договір №ДрМЗ/117-18 на виконання будівельно-монтажних робіт від 18.06.2018 року є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст.839 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За змістом ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ст.853 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4, ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було зазначено вище, на підтвердження виконання робіт за договором підряду, позивачем надано акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 на загальну суму 2 350 802, 33 грн., які підписані сторонами без жодних зауважень. (т.1, а.с. 30-231).

В свою чергу виконані позивачем роботи за договором підряду сплачені третьою особою (замовником) частково, а саме в розмірі 1 542 892, 44 грн., підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи. (т.1, а.с. 215-220).

Також, як було вище зазначено 21.05.2019 року між ТОВ "ГІРНИЧІ МАШИНИ-ДРУЖКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" в особі Керівника департаменту управління фінансів Діденко С.В., що діє на підставі довіреності № 13 від 14.01.2019, як первісним боржником, ТОВ "КОРУМ СОРС" в особі директора Суворової С.В., що діє на підставі Статуту, як новим боржником та ТОВ "СТРОЙУКОМ" в особі директора Терещенко М.Ю., що діє на підставі Статуту, як кредитором, був укладений Договір про переведення боргу № КС/089-19. (т.1, а.с. 233-235).

Зі змісту договору про переведення боргу вбачається, що відповідач, як новий боржник зобов`язаний оплатити заборгованість, що належала третій особі (замовнику) відповідно до договору підряду, в розмірі 807 909, 89 грн., яку відповідач сплатив частково в розмірі 285 000, 00 грн., що вбачається з платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи. (т.1, а.с. 237-239), тобто виплаченою залишилась сума в розмірі 522 909, 89 грн., що позивачем не спростовано.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідач не заперечує факту виконання робіт позивачем за договором підряду.

Єдиним запереченням, яке відповідач висловлює, як у відзиві на позов так і в апеляційній скарзі є те, що на думку відповідача договір № КС/089-19 про переведення боргу від 21.05.2019 року є недійсним оскільки підписаний зі сторони ТОВ «Гірничі Машини - Дружківський Машинобудівний Завод» керівник департаменту управління фінансам Діденко С.В., який не мав жодних повноважень на таке підписання з підстав того, що відповідно до довіреності №13 від 14.01.2019 року у Діденко С.В. наявне обмеження щодо укладання договорів сума, яких перевищує 500 000, 00 грн.

Водночас щодо даного твердження відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Схвалення стороною правочину, вчиненого від її імені з перевищенням повноважень або без повноважень (стаття 241 ЦК України), має юридичне значення також для інших заінтересованих осіб, а сторона оспорюваного правочину, дії якої вказують на її волю зберегти дійсність правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати при виявленні цієї волі, що випливає із вказаної норми та засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (частина третя статті 509 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі № 910/19179/17 та у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №915/1734/18.

Зі змісту норми частини першої статті 241 ЦК України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, здійснення чи прийняття оплати за товар за договором). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі № 910/18812/17, від 08.07.2019 року №910/19776/17 та у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №915/1734/18.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 зі справи № 904/2178/18 та у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №915/1734/18).

При цьому, при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року зі справи № 910/8794/16 та у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №915/1734/18).

Як було вище встановлено, відповідач своїми конклюдентними діями схвалив правочин (договір № КС/089-19 про переведення боргу від 21.05.2019 року), а саме шляхом часткової оплати боргу по даному правочину на суму 285 000, 00 грн., що вбачається з платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи. (т.1, а.с. 237-239).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що відповідно до положень статей 92, 241 Цивільного кодексу України вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №911/2574/18.

Колегія суддів звертає також увагу, що обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Крім того, місцевий господарський також вірно зазначив, що відповідачем не надано примірника довіреності № 13 від 14.01.2019 року та Статутних документів ТОВ "ГІРНИЧІ МАШИНИ-ДРУЖКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД", а також не надано доказів та належними засобами доказування не доведено факту обізнаності позивача, як сторони оспорюваного правочину з обмеженням повноважень представника первісного боржника - ТОВ "ГІРНИЧІ МАШИНИ-ДРУЖКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" - Керівника департаменту управління фінансів Діденка С.В. на вчинення договорів, що перевищують 500 000, 00 грн.

При цьому, доказів оскарження однією із сторін договору № КС/089-19 про переведення боргу від 21.05.2019 року матеріали справи також не містять.

За таких обставин, виходячи з меж вимог апеляційної скарги, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 522 909, 89 грн. заборгованості.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року у справі №910/980/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року у справі № 910/980/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/980/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.12.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз