ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.12.2020р. Справа № 904/854/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД", м. Підгородне (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Дністер", с. Куча (відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", с. Митинці (відповідач-3)

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сварог-Дністер-2019", м. Шепетівка

Про: стягнення 13 627 359, 99 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Гула І.О. (адвокат) ;

Від відповідача -1: не з`явився ;

Від відповідачів-2,3 : Муравський В.В. (адвокат), Савчук Ю.М.(адвокат ) ;

Від третьої особи -1: не з`явився

Від третьої особи -2 : не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Агротек» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Торговий дім «Армада ЛТД» (відповідач-1), ТОВ «Сварог-Дністер» (відповідач-2) та ТОВ «СК Бужок» (відповідач-3) про солідарне стягнення з відповідачів-1, 2: 11 297 863, 04 грн. (в т.ч.: 59 958, 73 грн. - основна заборгованість та 11 237 904, 31 грн. - 365% річних) заборгованості по лізинговим платежам за договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015р. (укладеним між позивачем та третьої особою); та солідарне стягнення з відповідачів-1, 3: 2 329 496, 95 грн. - 70% річних.

27.10.20 р. позивач подав до суду заяву про підсумкову суму позовних вимог ,в якій просив: стягнути з ТОВ «Сварог-Дністер» (відповідач-2) на користь ТОВ «Агротек» (позивач) заборгованість по лізинговим платежам в розмірі 59 958,73 грн. та 365% річних у розмірі 11 237 904,31 грн. (всього - 11 297 863,04 грн.) ; стягнути з ТОВ «СК Бужок» (відповідач-3) на користь ТОВ «Агротек» (позивач) 70% річних у розмірі 2 329 496,95грн. (т.2, а.с.240- 241)

09.11.20р. на електрону адресу суду від ТОВ «Сварог-Дністер» (відповідач-2) та ТОВ «СК Бужок» (відповідач-3) надійшов відзив на заяву про підсумкову суму позовних вимог, в якому представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначав (поміж-іншим), що для обґрунтування позовних вимог про стягнення з кожного поручителя суми зобов`язання за основним договором позивачу необхідно обґрунтувати, яку суму зобов`язання (лізингових платежів) повинен сплатити основний боржник - ТОВ «Серединецьке», а далі як похідні формувати вимоги до поручителів. Також вказував, що позовні вимоги ТОВ «Агротек» не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивач невірно вибрав спосіб захисту свого порушеного права та неналежним чином обґрунтував розмір позовних вимог, які мають бути стягнуті з поручителів (ТОВ «СК Бужок» та ТОВ «Сварог-Дністер») у зв`язку з тим, що порука ТОВ «СК Бужок» та ТОВ «Сварог-Дністер» за договорами поруки №1П/8АФ-15 від 11.03.15р. та №2П/8АФ-15 від 30.03.18р. припинилася до моменту звернення ТОВ «Агротек» до суду ( т.3, а.с.21-31).

Під час судових засідань представники позивача не надали відповідь на запитання суду стосовно певних періодів лізингових платежів, які прострочив лізингоотримувач (третя особа), строків сплати цих лізингових платежів відповідно до умов договору лізингу, додаткових угод до нього ; та фактичних строків часткової оплати третьою особою частини цих платежів. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем у цій справі, в певній частині строків «накладається» на розрахунок у справі № 904/1478/19 (за участю тих же сторін про стягнення коштів внаслідок невиконання умов цього ж лізингового договору). Зазначена обставина унеможливлює з`ясування судом (із зазначенням про це в мотивувальних частинах рішення), заборгованість з лізингових платежів за який саме період заявлена позивачем до стягнення з відповідачів у цій справі. Та на підставі наявних у справі доказів дослідження обставини щодо наявності чи відсутності спливу встановленого зазначеною нормою строку стосовно кожного з передбачених договором лізингу і Графіком платежів.

Зокрема, суду необхідно встановити обставини щодо настання строку виконання окремих періодичних платежів за договором лізингу як частин основного зобов`язання, стягнення яких є предметом позовних вимог, щодо наявності чи відсутності припинення поруки за договором поруки-1 і договором поруки-2 стосовно певних платежів, а також наявності чи відсутності солідарного обов`язку відповідача-1 і відповідача-2 зі сплати спірної заборгованості (її частини).

Слухання справи у підготовчому провадженні неодноразово відкладалося з метою з`ясування, яким чином позивачем здійснювався розрахунок стягуваної суми, але це не дало жодних результатів.

Для прийняття обґрунтованого та законного рішення по цій справі суд повинен вирішити наступні питання: 1) заборгованість з лізингових платежів за який саме період заявлена позивачем до стягнення з відповідачів у цій справі; 2) враховуючи ці періоди, встановити наявність чи відсутність спливу встановленого ЦК України строку стосовно кожного з передбачених договором лізингу і Графіком платежів.

Якщо питання №2 є суто правовими та повинне бути самостійно вирішено судом, то питання №1 не є правовими та для його вирішення необхідні спеціальні знання в області вищої математики та економіки , якими не володіє суддя.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд» одним з аспектів якого є право на розгляд справи упродовж розумного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Папазова та інші проти України» (Заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012 (пункт 29) Суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Згідно зі ст. 99 ГПК України : суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Відповідно до ст.100 ГПК України : про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Пунктом 2 постанови пленуму ВГСУ №4 від 23.03.12 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» роз`яснено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови пленуму питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому…господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення судом судової експертизи. З питань, зазначених у цій статті , суд постановлює ухвалу.

Отже, вказаною нормою ГПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

ТОВ «ТК Агротек» (позивач) під час розгляду справи на вимогу суду не зміг вказати, за який саме період часу (за якими платежами згідно до графіку) наявна заборгованість зі сплати лізингових платежів . Але для прийняття обґрунтованого та законного рішення по цій справі суд повинен вирішити (насамперед) питання щодо термінів виникнення заборгованості за лізинговими платежами та питання щодо правильності з арифметичної точки зору розрахунку такої заборгованості . Разом з тим, в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують наявність значних розбіжностей в розрахунках розміру заборгованості, надані докази є взаємосуперечливими, при цьому, беззаперечною є складність розрахунків відповідно до умов лізингового договору, що у своїй сукупності свідчить про те, що з метою належної перевірки здійсненого позивачем розрахунку розміру заборгованості виникла дійсна потреба у призначенні відповідної судової економічної експертизи із залученням відповідних фахівців у даній сфері.

Згідно з п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та п. 3.1 III Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій. Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій, зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

Відповідно до положень п. 3.2 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень на вирішення експертизи документів фінансово-кредитних операцій можуть бути поставлені питання, зокрема, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за лізинговими платежами лізингоодержувача перед лізингодавцем умовам укладеного між вказаними сторонами лізингового договору, тощо .

30.11.20 р. на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи (т.3, а.с.56-58), під час судового засідання 01.12.20р. представником позивача було підтримане це клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи з метою встановлення дійсного розміру заборгованості з лізингових платежів , процентам річних у ТОВ «Серединецьке» за період з 23.03.19 р. по 31.10.19 р. та надані відповідні питання. Відповідач-3 (ТОВ «СК Бужок») також скористався своїм процесуальним правом та надав перелік запитань, які він вважає за необхідне поставити на вирішення експертам (т.3 , а.с.81-82)

А відтак, беручи до уваги вищенаведене, господарський суд Дніпропетровської області дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням судової економічної експертизи, з огляду на наявність сумнівів щодо правильності здійсненого позивачем розрахунку розміру заборгованості , на складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, у тому числі на відповідність умовам лізингового договору, що потребують спеціальних економічних знань, а також, зважаючи на дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, адже висновок експерта у даній справі не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи, що розгляд справи є неможливим до роз`яснення експертом вищенаведених питань, що виникли при вирішенні господарського спору ; суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити. Аналогічної правової позиції дотримується ВГСУ у постанові від 13.12.17р. по справі № 904/6781/17 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 228 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Призначити по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити фахівцям ДНДІСЕ.

2. На вирішення експерта поставити наступні питання :

1) чи підтверджується документально заборгованість з лізингових платежів ТОВ «Серединецьке» перед ТОВ «Торгова компанія «Агротек» за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.15 р. ( з урахуванням додатків до нього та Графіку внесення лізингових платежів) за період з 22.03.19 р. по 31.10.19 р.? Якщо так, то в якому саме розмірі ?

2) за якими саме лізинговими платежами (за який саме період ) виникла заборгованість ТОВ «Серединецьке» перед ТОВ «Торгова компанія «Агротек» за вищенаведеним договором фінансового лізингу за період з 22.03.19 р. по 31.10.19 р. ( вказати календарні дати виникнення у ТОВ «Серединецьке» періодичних зобов`язань по оплаті лізингових платежів , їх розмір - по кожному із лізингових платежів ) ?

3) чи вірно з арифметичної точки зору (відповідно до умов п.7.2. договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.15 р. (з урахуванням додатків до нього та Графіку внесення лізингових платежів) розраховано позивачем розмір відсотків річних, що підлягає сплаті ТОВ «Серединецьке» відповідно до умов вищенаведеного договору; якщо ні, то який саме вірний розмір відсотків річних за кожним із лізингових платежів ?

4) чи підтверджується документально заборгованість ТОВ «Сварог-Дністер» перед ТОВ «Торгова компанія «Агротек» за договором поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.18 р. за лізинговими платежами - в розмірі 59 958,73 грн. та за 365 % річних - в розмірі 11 237 904,31 грн. (як вказує ТОВ «Торгова компанія «Агротек» у заяві про підсумкову суму позовних вимог від 27.10.20 р. ( т.2,а.с.240-241 ) ? Якщо ні , то який розмір такої заборгованості ?

5) чи підтверджується документально заборгованість ТОВ «СК Бужок» перед ТОВ «Торгова компанія «Агротек» за договором поруки №1П/8АФ-15 від 11.03.15 р. за 70 % річних - в розмірі 2 329 496,95 грн. ( як вказує ТОВ «Торгова компанія «Агротек» у заяві про підсумкову суму позовних вимог від 27.10.20 р. ( т.2,а.с.240-241 )? Якщо ні , то який розмір такої заборговано- сті ?

3.Зобов`язати сторони на вимогу експерта надати документи, необхідні для проведення експертизи.

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України та направити йому копію ухвали та матеріали справи № 904/854/20.

5. Зупинити провадження у справі № 904/854/20 до вирішення експертом вищенаведених питань.

6. Покласти попередню оплату вартості судової експертизи на позивача - ТОВ «Торгова компанія «Агротек», з подальшим розподілом судових витрат у відповідності з вимогами ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 01.12.20р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ю.Васильєв