РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2020Справа № 910/9566/20
За позовом Управління житлово-комунального господарства Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДЦЕНТР"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасне будівництво і консалтінг»

про стягнення 128 368,00 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Управління житлово-комунального господарства і будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Будцентр" про стягнення 128368,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором підряду №51-п від 19.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9566/20 та призначено засідання на 31.07.2020.

22.07.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

29.07.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог та відзив на позовну заяву.

31.07.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

14.08.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 18.09.2020.

17.09.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про перенесення розгляду справи.

18.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 29.09.2020 розгляд справи призначено на 23.10.2020.

В судове засіданні 23.10.2020 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення по суті позовної заяви.

В судове засіданні 23.10.2020 представник відповідача з?явився, підтримав клопотання про залучення третьої особи, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасне будівництво і консалтинг".

Статтею 50 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що є підстави для залучення Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасне будівництво і консалтинг", як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку. Згідно з ч. 8 даної статті про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасне будівництво і консалтінг" та відкладено розгляд справи на 27.11.2020.

В судове засідання 27.11.2020 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 27.11.2020 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 27.11.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК БУДЦЕНТР» укладено договір підряду від 19 березня 2019 року № 51-п на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку за адресою: вул. Миколи Василенка, 11-а (далі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання по виконанню робіт, а саме: «ДК 021:2015 (СРУ): 45450000-6- Інші будівельні роботи» (Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку за адресою: вул. Миколи Василенка, 11-а у Солом`янському районі м. Києва (далі- Роботи), у відповідності з кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 1.2. Договору обсяг та конкретні види робіт по об`єкту визначаються в кошторисі, що затверджується «Замовником» після проведення в установленому порядку і отримання висновків експертизи кошторисної документації.

З метою забезпечення контролю за відповідністю робіт, матеріальних ресурсів установленим вимогам Замовник має право на підставі підпункту 6.1.2. Договору здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність Підрядника, технічний нагляд і контроль за проведенням, якістю, вартістю та обсягом виконання робіт.

Відповідно до п.п. 6.1.3. визначити спеціалізовану організацію для здійснення технічного нагляду і контролю за проведенням, якістю, вартістю та обсягом виконання «Робіт».

Позивач зазначив, що за результатами позапланового аудиту відповідності діяльності управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як служби замовника, щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур контрактів під час виконання робіт на об`єкті: «Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку за адресою: вул. Миколи Василенка, 11-а у Солом`янському районі м. Києва» фахівцями Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було здійснено перевірку із залученням Комунального підприємства «Київексгіертиза».

За результатами перевірки вартості виконаних робіт Комунальним підприємством «Київекспертиза» була складена довідка від 24 березня 2020 №304-142, відповідно до якої встановлено: Завищення обсягів та вартості будівельних робіт за наданими актами форми №КБ-2в на загальну суму 128 368,00 гри.

На виконання вимог Департаменту, Позивачем було направлено лист- претензію від 08.04.2020 № 108/29 - 346 та рекомендації Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для забезпечення повернення зайво перерахованої суми коштів до бюджету.

Зазначений лист Відповідачем отримано, але залишено без задоволення.

Відповідно до пункту 6.4. Договору на Підрядника покладено обов`язки серед яких:

6.4.9. нести відповідальність перед контролюючими органами та третіми особами під час та після виконання Робіт.

6.4.11. повернути кошти у сумі виявленого контролюючими органами завищення обсягів та вартості виконання робіт.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що обов`язок відповідача, який закріплений Договором та нормами чинного законодавства України, відшкодувати Позивачу завищення вартості виконаних робіт за наданими актами в розмірі 128 368 гри.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, в зв`язку із іх необґрунтованістю та неналежністю.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач як доказ проведення вартості виконаних робіт надано довідку від 24.03.2020 №304-142.

Відповідно до приписів ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно передбаченого ст.. 74 Господарського процесуального кодексу України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів ст.. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Враховуючи вище зазначене, суд не може дійти достовірного висновку про порушення прав позивача оскільки в матеріалах справи відсутній належним чином засвідчені докази якими позивач обґрунтовує свій позов.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.12.2020.

Суддя В.І. Мельник