ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 5023/5383/12 (922/2782/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши заяву (вхідний № 27912 від 30 листопада 2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" про відвід судді Усатого В.О. по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", м. Київ
до 1. Фізичної особи - підприємця Шкумат Ігора Миколайовича, м. Харків, 2. Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків, 3. Фізичної особи ОСОБА_2 , м. Харків, 4. Фізичної особи ОСОБА_3 , м. Харків 3-я особа , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 1. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталія Віталіївна, м. Харків, 2. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Петриченко Ольга Олександрівка, м. Харків
про усунення перешкод у здійсненні права власності в межах справи про банкутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26 листопада 2012 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" порушено провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" на підставі статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду Харківської області від 06 грудня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

28 грудня 2012 року у межах ліквідаційної процедури було здійснено відчуження нерухомого майна, належного боржникові, шляхом проведення торгів на Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр", де було реалізовано належні боржникові:

1) нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якої складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1),

2) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв.м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлові приміщення 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м у нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якого складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2).

Покупцями даного майна стали відповідно ОСОБА_1 (лот №1) та ОСОБА_4 (лот №2).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25 січня 2017 року у справі № 5023/5383/12, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2017 року та постановою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності Tовариству з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", проведеного в процедурі банкрутства, а саме: нежитлових приміщень підвалу № 1-16 загальною площею 178, 3 кв.м, нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193, 4 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якої складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1).

Визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності Tовариству з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", проведеного в процедурі банкрутства, а саме нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м, нежитлових приміщень технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-3", загальна площа якого складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2).

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна Tовариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", укладений з ОСОБА_1 та посвідчений 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1631.

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна Tовариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", укладений зі ОСОБА_4 та посвідчений 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1626.

Відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання (вхіднйи № 40072 від 24 листопада 2016 року) про застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання за банкрутом права власності на нежитлову будівлю літ. "А-3" загальною площею 975,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року у справі № 922/2830/13 визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право власності на самовільно реконструйований квартирний (багатоповерховий) будинок літ "А-3", що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року рішення Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року у справі № 922/2830/13 скасовано та прийнято нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у справі № 5023/5383/12 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" (код 32676768) право власності на нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9кв.м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22,22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 221,1 кв.м, в нежитловій будівлі "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В період володіння та розпорядження, яке в подальшому визнано в судовому порядку незаконним, зазначеним нежитловим приміщенням ОСОБА_4 та ОСОБА_1 здійснили його поділ на частини та частинами відчужили на користь третіх осіб.

В результаті таких дій ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відбувся розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно частин такого приміщення, як на житлові квартири із відповідними записами про державну реєстрацію.

Отже, зазначений об`єкт нерухомості під час володіння та розпорядження Шкуматом та Лісовцем, яке визнано незаконним, був поділений на частини з відповідною реєстрацією такого поділу.

02 вересня 2020 року до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява (вхідний 2782/20) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" в особі ліквідатора, в якій просить суд усунути перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" права власності на нежитлову будівлю літ "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом: скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Наталії Віталіївни індексний номер рішення 7620988 (про відкриття розділу стосовно нерухомого майна реєстраційний номер 01 та внесення запису про право власності № 3243884 (дата державної реєстрації 05 листопада 2013 року за ОСОБА_2 ); скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Петриченко Ольги Олександрівни індексний номер рішення 18163516 про державну реєстрацію прав, внесення запису про право власності № 8156560 (дата державної реєстрації 19 грудня 2014 року) за Ковтун-Грабовською Мариною Сергіївною.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року, крім іншого, прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Розгляд справи відкладався.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11 листопада 2020 року відкладено розгляд справи на 08 грудня 2020 року

30 листопада 2020 року через канцелярію суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" подано заяву (вхідний № 27912) про відвід судді, в якій заявляє про відвід судді Усатому Віталію Олександровичу у справі № 5023/5383/12 (922/2782/20); просить вирішити заяву про відвід.

Заяву обґрунтовано тим, що з відкритих джерел інформації, а саме: офіційного сайту Господарського суду Харківської області, з соціальної мережі Fasebook заявнику стало відомо про проведення пікету під будовою господарського суду Харківської області та поширення інформації в соціальних мережах про упередженність судді Усатого В.О.

Ці обставини заявник вважає протиправним тиском на суд, з метою його ангажування та схиляння до відмови у позові, в зв`язку з чим такі події викликають сумнів у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" щодо неупередженості судді Усатого В.О. при розгляді справи №5023/5383/12 (922/2782/20) в межах справи про банкрутство №5023/5383/12.

Ухвалою від 03 грудня 2020 року суддею Усатим В.О. визнано відвід необґрунтованим та передано розгляд заяви про відвід судді Усатого В.О. на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Господарського суду Харківської області Хотенця П.В. для розгляду заяви про відвід судді Усатого В.О. від розгляду справи № 5023/5383/12 (922/2782/20).

Розглянувши заяву про відвід судді Усатого В.О., суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 7 статті 39 Господарського процесуального кодексу України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно частини 1 статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За приписами статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява N 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Отже, Європейський суд наголошує, що "безсторонність" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися відповідно до принципу презумпції добросовісності судді, яка відома нам із римської сентенції bona fides simper praesumitur, nisi malam fidem adesse probetur. Тобто суддя вважається безстороннім, якщо відсутні докази, які б свідчили про протилежне.

Як вбачається з поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" заяви про відвід, заявником не наведено та не обґрунтовано наявності підстав, визначених частинами першою, другою та третьою статті 35, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України.

Викладені в заяві про відвід обставини за своєю суттю є припущенням у ймовірному тиску на суд шляхом проведення людьми пікетів.

Крім того, суд зазначає, що заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також незгода з пропозицією судді, наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи чи на процесуальні рішення прийнятті суддею, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ не можуть бути підставами для відводу судді.

Означене передбачено частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, в порушення приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) заявником не надано доказів упередженості судді Усатого В.О.

Відсутність таких доказів унеможливлює висновок про те, що такі побоювання є об`єктивно обґрунтованими, а не власними суб`єктивними припущеннями заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Усатого В.О. від розгляду справи №5023/5383/12 (922/2782/20).

На підставі викладеного та керуючись статями 35-36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вхідний № 27912 від 30 листопада 2020 року) Товариства з обмеженою відповід "Інтервертикаль" про відвід судді Усатого В.О. у справі №5023/5383/12 (922/2782/20) - відмовити.

2. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано 07.12.2020 року.

Суддя П.В. Хотенець