ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020м. ДніпроСправа № 904/2504/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, оф. 504; ідентифікаційний код 32688148)

до Фізичної особи-підприємця Чалика Віталія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 35 214 грн. 88 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою (вх. №2207/20 від 14.05.2020) до відповідача - Фізичної особи-підприємця Чалика Віталія Івановича, в якій просить прийняти до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження, стягнути з відповідача на користь позивача 35 214 грн. 88 коп., що складає - заборгованості за теплову енергію, поставлену відповідно до умов Договору від 10.11.2016 про постачання теплової енергії, 1 939 грн. 66 коп. - 3% річних та 4 165 грн. 10 коп. - інфляційних витрат.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020р. про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№22777/20 від 27.05.2020р.), якою було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020р.

Як вбачається ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020р. про залишення позовної заяви без руху не було відправлено позивачу засобами поштового зв`язку через відсутність фінансування.

Враховуючи вищевикладене, позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020р. про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у клопотанні (вх. № 25109/20 від 09.06.2020) просить залучити до матеріалів справи копії актів споживання теплової енергії та акту використання теплової енергії за спірний період, а також довідку № 96 від 14.05.2020 щодо споживання згідно приладу обліку теплової енергії, встановленого за адресою вул. Передова, буд. 677.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2020р. повідомлено, що належним чином засвідчені копії ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2020р. не було направлено сторонам через відсутність фінансування у суді на поштові відправлення та у зв`язку з наявністю фінансування на теперішній час на поштові відправлення направлено до відомо та для виконання належним чином засвідчену копію ухвали від 19.06.2020 у справі № 904/2504/20.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2016 між позивачем - Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, як теплопостачальним підприємством, та Фізичною особою-підприємцем Чаплик Віталієм Івановичем, як споживачем, було укладено договір №020034 про постачання теплової енергії (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальній організації її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбачених договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 10.11.2019р., але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань (пункт 11.1 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 11.5. Договору).

У матеріалах справи відсутні докази припинення договору, отже договір є діючим та не припинив своєї дії.

Відповідно до пункту 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах, визначених додатком №1 до договору, у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб);

- гаряче водопостачання - відповідно з виробничою програмою теплопостачальної організації;

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою споживача;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. Договору згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов`язуються встановити прилади обліку теплової енергії. Облік споживання теплової енергії проводиться по приладу обліку, встановленого на вводі житлового будинку на опалення по вул. Передова, 677 чи розрахунковим способом.

Відповідно до пункту 5.5 Договору споживач, що має приладу обліку, щомісячно подає до теплопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в термін, до 27 числа поточного місяця.

За приписами пунктів 6.1 та 6.2 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається за договором встановлюється Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України. Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Тариф для розрахунків по договору складає: теплова енергія - 1 Гкал - 1 176 грн. 56 коп. (без ПДВ), 1 411 грн. 87 коп. з ПДВ,

Пунктом 5.2.1 Договору встановлено, що теплопостачальна організація зобов`язана, зокрема, забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором.

На виконання умов договору позивачем у період з 01.12.2016 року по 31.04.2019 року були надані відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 29 110 грн. 12 коп., що підтверджується наступними актами прийому-передачі теплової енергії за договором № 020034 від 10.11.2015р.:

- за грудень 2016 року на суму 1 572 грн. 32 коп. (а.с.30);

- від 31.12.2016 за грудень 2016 року на суму 1 864 грн. 13 коп. (а.с.31);

- від 31.01.2017 за січень 2017 року на суму 2 174 грн. 48 коп. (а.с.32);

- від 28.02.2017р. № 020034 за лютий 2017 року на суму 2 364 грн. 11 коп. (а.с.33);

- від 31.03.2017р. № 020034 за березень 2017 року на суму 1 827 грн. 70 коп. (а.с.34);

- від 31.10.2017р. № 020034 за жовтень 2017 року на суму 121 грн. 99 коп. (а.с.35);

- від 30.11.2017р. № 020034 за листопад 2017 року на суму 1 450 грн. 69 коп. (а.с.36);

- від 31.12.2017р. № 020034 за грудень 2017 року на суму 1 447 грн. 27 коп. (а.с.37);

- від 31.12.2017р. № 020034 за грудень 2017 року на суму 1 447 грн. 27 коп. (а.с.38);

- від 31.01.2018р. № 020034 за січень 2018 року на суму 1 731 грн. 61 коп. (а.с.39);

- від 28.02.2018р. № 020034 за лютий 2018 року на суму 2 126 грн. 63 коп. (а.с.40);

- від 31.03.2018р. № 020034 за березень 2018 року на суму 2 282 грн. 22 коп. (а.с.41);

- від 30.04.2018р. № 020034 за квітень 2018 року на суму 724 грн. 01 коп. (а.с.42);

- від 30.11.2018р. № 020034 за листопад 2018 року на суму 1 505 грн. 42 коп. (а.с.43);

- від 31.12.2018р. № 020034 за грудень 2018 року на суму 2 197 грн. 52 коп. (а.с.44);

- від 31.01.2019р. № 020034 за січень 2019 року на суму 2 146 грн. 73 коп. (а.с.45);

- від 28.08.2019р. № 020034 за лютий 2019 року на суму 1 753 грн. 62 коп. (а.с.46);

- від 31.03.2019р. № 020034 за березень 2019 року на суму 1 401 грн. 90 коп. (а.с.47);

- від 30.04.2019р. № 020034 за квітень 2019 року на суму 417 грн. 77 коп. (а.с.48).

Розрахунку за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до тарифів відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (у 2-х примірниках), за формою, визначеною сторонами в додатку № 4 до договору; отриманий акт прийому-передачі теплової енергії споживач або представник споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі десяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: - при отримання нарочно - дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа. При поверненні підприємством зв`язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що споживач повідомлений при направленні документи. У разі недотримання теплопостачальною організацією підписаного акту прийому-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписання, у вищезазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (пункт 7.1., 7.2. Договору).

Споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, щомісячно повертати теплопостачальній організації підписаний споживачем або представником споживача та належним чином оформлений акт прийому-передачі теплової енергії. В разі незгоди з визначеним теплопостачальною організацією обсягом поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачальної організації мотивоване заперечення (з контрразрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачальної організації) в письмовому вигляді протягом 7 календарних днів з моменту одержання акту прийому-передачі теплової енергії (підпункт 3.2.3 Договору).

Згідно з пунктом 7.3 Договору споживач зобов`язується не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати теплопостачальній організації вартість теплової енергії, згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до договору, за власним платіжним дорученням з зазначенням періоду, за який він сплачує.

Пунктом 7.4 Договору встановлено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Як вбачається позивачем були виставлено відповідачу відповідні рахунки, у тому числі:

- від 31.12.2016 № 020034 за грудень 2016 року на суму 1 864 грн. 13 коп. (а.с.49);

- від 31.12.2016 № 020034 за грудень 2016 року на суму 1 572 грн. 32 коп. (а.с.50);

- від 31.01.2017 № 020034 за січень 2017 року на суму 2 174 грн. 48 коп. (а.с.51);

- від 28.02.2017 № 020034 за лютий 2017 року на суму 2 364 грн. 11 коп. (а.с.52);

- від 31.03.2017 № 020034 за березень 2017 року на суму 1 827 грн. 70 коп. (а.с.53);

- від 31.10.2017р. № 020034 за жовтень 2017 року на суму 121 грн. 99 коп. (а.с.54);

- від 30.11.2017р. № 020034 за листопад 2017 року на суму 1 450 грн. 69 коп. (а.с.55);

- від 31.12.2017р. № 020034 за грудень 2017 року на суму 1 447 грн. 27 коп. (а.с.56);

- від 31.12.2017р. № 020034 за грудень 2017 року на суму 1 447 грн. 27 коп. (а.с.57);

- від 31.01.2018р. № 020034 за січень 2018 року на суму 1 731 грн. 61 коп. (а.с.58);

- від 28.02.2018р. № 020034 за лютий 2018 року на суму 2 126 грн. 63 коп. (а.с.59);

- від 31.03.2018р. № 020034 за березень 2018 року на суму 2 282 грн. 22 коп. (а.с.60);

- від 30.04.2018р. № 020034 за квітень 2018 року на суму 724 грн. 01 коп. (а.с.61);

- від 30.11.2018р. № 020034 за листопад 2018 року на суму 1 505 грн. 42 коп. (а.с.62);

- від 31.12.2018р. № 020034 за грудень 2018 року на суму 2 197 грн. 52 коп. (а.с.63);

- від 31.01.2019р. № 020034 за січень 2019 року на суму 2 146 грн. 73 коп. (а.с.64);

- від 28.08.2019р. № 020034 за лютий 2019 року на суму 1 753 грн. 62 коп. (а.с.65);

- від 31.03.2019р. № 020034 за березень 2019 року на суму 1 401 грн. 90 коп. (а.с.66);

- від 30.04.2019р. № 020034 за квітень 2019 року на суму 417 грн. 77 коп. (а.с.67).

Про направлення на адресу відповідача рахунків та актів приймання-передачі теплової свідчить фіскальні чеки та поштові описи вкладення та відповідними супровідними листами (а.с.21-26).

Про отримання відповідачем зазначених рахунків свідчать реєстри вручення рахунків та актів здачі-приймання теплової енергії за договором КП "Теплоенерго", що долучені до матеріалів справи (а.с.20).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав і відповідач повинен був оплатити позивачу за теплову енергію згідно рахунків:

від 31.12.2016 № 020034 за грудень 2016 року на суму 1 864 грн. 13 коп. та від 31.12.2016 № 020034 за грудень 2016 року на суму 1 572 грн. 32 коп. до 17.01.2017р. (включно);

від 31.01.2017 № 020034 за січень 2017 року на суму 2 174 грн. 48 коп. до 21.02.2017р. (включно);

від 28.02.2017 № 020034 за лютий 2017 року на суму 2 364 грн. 11 коп. до 21.03.2017р. (включно);

від 31.03.2017 № 020034 за березень 2017 року на суму 1 827 грн. 70 коп. до 20.04.2017р. (включно);

від 31.10.2017р. № 020034 за жовтень 2017 року на суму 121 грн. 99 коп. до 15.11.2016р. (включно);

від 30.11.2017р. № 020034 за листопад 2017 року на суму 1 450 грн. 69 коп. до 19.12.2017р. (включно);

від 31.12.2017р. № 020034 за грудень 2017 року на суму 1 447 грн. 27 коп. до 17.01.2018р. (включно);

від 31.01.2018р. № 020034 за січень 2018 року на суму 1 731 грн. 61 коп. до 16.02.2018р. (включно);

від 28.02.2018р. № 020034 за лютий 2018 року на суму 2 126 грн. 63 коп. до 20.03.2018р. (включно);

від 31.03.2018р. № 020034 за березень 2018 року на суму 2 282 грн. 22 коп. до 12.04.2018р. (включно);

від 30.04.2018р. № 020034 за квітень 2018 року на суму 724 грн. 01 коп. до 15.05.2018р. (включно);

від 30.11.2018р. № 020034 за листопад 2018 року на суму 1 505 грн. 42 коп. до 18.12.2018р. (включно);

від 31.12.2018р. № 020034 за грудень 2018 року на суму 2 197 грн. 52 коп. до 05.02.2018р. (включно);

від 31.01.2019р. № 020034 за січень 2019 року на суму 2 146 грн. 73 коп. до 22.02.2019р. (включно);

від 28.08.2019р. № 020034 за лютий 2019 року на суму 1 753 грн. 62 коп. до 22.03.2019р. (включно);

від 31.03.2019р. № 020034 за березень 2019 року на суму 1 401 грн. 90 коп. до 27.04.2019р. (включно);

від 30.04.2019р. № 020034 за квітень 2019 року на суму 417 грн. 77 коп. до 17.05.2019р. (включно).

Як вбачається відповідачем не було здійснено розрахунки за спожиту теплову енергію та сума заборгованості становить 29 110 грн. 12 коп.

Підпунктом 3.2.1 Договору передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього договору; на кінець опалювального сезону, календарного року проводити звіряння розрахунків з теплопостачальною організацією.

Позивачем було спрямовано відповідачу досудову вимогу, відповідно до якої позивач вимагав сплатити 29 110 грн. 12 коп. до 23.09.2019р. за теплову енергію (а.с.29).

Вказана досудова вимога була направлена на адресу відповідача 13.09.2019р., про що свідчить фіскальний чек та поштовий опис вкладення від 13.09.2019р. (а.с.27).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження надання відповідачем відповіді на пред`явлену позивачем досудову вимогу.

Крім того, позивачем направлено на адресу відповідача для підпису акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2016р. по 01.09.2019р. на суму 29 110 грн. 12 коп. (а.с.28).

Про направлення вказаного акту свідчить фіскальний чек та поштовий опис вкладення від 13.09.2019р. (а.с.27).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 29 110 грн. 12 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Сторони несуть відповідальність за порушення умов договору, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом (пункт 8.1 Договору).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування становлять 4 165 грн. 10 коп. (з лютого 2016 року по лютого 2020 року), а річні - 1 939 грн. 66 коп. (з 17.01.2016р. по 30.03.2020р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 2 102 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, оф. 504; ідентифікаційний код 32688148) до Фізичної особи-підприємця Чалика Віталія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 35 214 грн. 88 коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чалика Віталія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, оф. 504; ідентифікаційний код 32688148) 29 110 (двадцять дев`ять тисяч сто десять) грн. 12 коп. - заборгованості, 4 165 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять) грн. 10 коп. - інфляційних нарахувань, 1 939 (одна тисяча дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 66 коп. - річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України

14.12.2020.