ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Справа№ 910/4737/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Калатай Н.Ф.

без виклику учасників справи

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат

за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 19.06.2020

у справі № 910/4737/20 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 11 143,33 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 4 861,32 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.06.2020 у справі №910/3877/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх, ідентифікаційний код 41564379) 4 861 (чотири тисячі вісімсот шістдесят одну) грн 32 коп. - штрафу, 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд відкрити апеляційне провадження у даній справі. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2020 у справі №910/3877/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Судові витрати у першій та апеляційній інстанції покласти на позивача.

Також, не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд поновити строк на апеляційне оскарження. Прийняти апеляційну скаргу та відкрити провадження у справі. Рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2020 у справі №910/3877/20 в частині відмови у стягненні 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Судові витрати покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця". Крім того, в апеляційній скарзі було повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 2000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2020 без змін.

05.11.2020 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розподіл судових витрат, у якому він просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

У додатках до клопотання міститься Акт виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/83 від 07.08.2020, рахунок на оплату юридичних послуг №01-02/83 від 07.08.2020, докази оплати послуг адвоката, а саме платіжне доручення №20 від 07.08.2020 на суму 1 500,00 грн. Також міститься Акт виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/111 від 02.11.2020, рахунок на оплату юридичних послуг №01-02/111 від 02.11.2020, докази оплати послуг адвоката, а саме платіжне доручення №6351 від 03.11.2020 на суму 1 500,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/4737/20 прийнято до розгляду. Розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/4737/20 ухвалено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи. Надано можливість учасникам справи у строк до 04.12.2020 надати суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі.

30.11.2020 на адресу суду надійшли заперечення на клопотання про розподіл судових витрат, у яких відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні клопотання про розподіл судових витрат або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн. В обґрунтування свого клопотання відповідач зазначав, що у своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач не заявляв про понесення ним витрат на професійну правову допомогу, пов`язаних із розглядом поданої відповідачем апеляційної скарги, отже на думку відповідача, указана обставина позбавляє позивача на компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу. Крім того відповідач зазначав, що указаний в клопотанні розмір витрат суперечить принципу співмірності, не відповідає складності справи та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, як убачаться із матеріалів справи звертаюсь до суду апеляційної інстанції із скаргою на рішення суду першої інстанції позивач зазначав, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становить 3 000,00 грн, керуючись абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач зазначив, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції була прийнята 29.10.2020, клопотання про розподіл судових витрат було подано позивачем 03.11.2020 (згідно відмітки пошти на конверті).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" були дотримані вимоги процесуального Закону, стосовно строків звернення до суду із клопотанням про розподіл судових витрат.

Отже, як убачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" та адвокат Накоп`юк Ярослав Володимирович 03.02.2020 уклали договір про надання правової допомоги № 01-02, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору (пункт 5.1. договору № 01-02).

Суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як убачається із клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", останнім було надано суду апеляційної інстанції наступні документи:

- Акт №01-02/83 виконаних робіт (наданих послуг) від 07.08.2020 на суму 1 500,00 грн;

- Рахунок на оплату №01-02/83 від 07.08.2020 на суму 1 500,00 грн;

- Платіжне доручення №20 від 07.08.2020 на суму 1500,00 грн.

- Акт №01-02/111 виконаних робіт (наданих послуг) від 02.11.2020 на суму 1 500,00 грн;

- Рахунок на оплату №01-02/111 від 02.11.2020 на суму 1 500,00 грн;

- Платіжне доручення №6351 від 03.11.2020 на суму 1500,00 грн.

Отже, загальна сума становить 3000,00 грн.

З акту №01-02/83 від 07.08.2020 убачається, що адвокат надав наступні послуги:

- аналіз рішення Господарського суду м. Києва від 19.06.2020 у справі № 910/4737/20 - 20 хвилин;

- підготовча робота для складання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 19.06.2020 у справі № 910/4737/20, збір документів, аналіз законодавства та судової практики - 20 хвилин;

- складання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 19.06.2020 у справі № 910/4737/20 - 50 хвилин.

З акту №01-02/111 від 02.11.2020 убачається, що адвокат надав наступні послуги:

- правовий аналіз апеляційної скарги AT «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду м. Києва від 19.06.2020 року у справі №910/4737/20 - 10 хвилин;

- підготовча робота для складання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 910/4737/20, збір документів, аналіз законодавства та судової практики - 10 хвилин;

- складання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 910/4737/20 - 60 хвилин;

- представництво інтересів клієнта в Північному апеляційному господарському суді щодо розгляду апеляційної скарги AT «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду м. Києва від 19.06.2020 року у справі № 910/4737/20 - 10 хвилин.

Відповідно до ч.1 ст.901 та ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Цивільний кодекс України, а саме глава 63, яка присвячена договору про надання послуг, не вимагає обов`язкового оформлення акта на підтвердження надання послуг. Даний документ складається у тих випадках, коли потрібно в документальній формі зробити підтвердження факту виконаних робіт тією стороною, яка є виконавцем за договором.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", зазначає, що надані: платіжні доручення №20 від 07.08.2020 та №6351 від 03.11.2020, договору №01-02 від 03.02.2020 про надання правової допомоги та акти про надання правової допомоги за договором №01-02 від 07.08.2020 та 02.11.2020 у їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" у справі №910/4737/20 задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх, ідентифікаційний код 41564379) 3 000,00 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи №910/4737/20 у суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду м. Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Н.Ф. Калатай