РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2020Справа № 910/638/20 (910/1886/20)
За позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до 1. Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

2. Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "НИВА"

про стягнення 197 409,88 доларів США та 100 105 589,70 грн.

в межах справи №910/638/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бонус" (02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака,16, ідентифікаційний номер 40904740)

до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача - Орендівський В.І.,

від відповідача-1 - не з`явилися,

від відповідача-2 - не з`явилися,

від відповідача-3 - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/638/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бонус" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.02.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533), визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бонус" (02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака,16, ідентифікаційний номер 40904740) до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533) в розмірі 2 733 143,47 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввеедно процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533), оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 64544 від 10.02.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533), призначено розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533) арбітражного керуючого Ягічева Сергія Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 550 від 03.07.2013), визначено дату проведення попереднього судового засідання на 30.03.2020.

10.02.2020 Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", Приватного акціонерного товариства "Райз - Максимко" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 197 409,88 дол. США та 100 105 589,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 3 як позичальником за кредитним договором від 24.07.2013 року №151213К12, укладеного в межах Генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013 року, виконання якого забезпечено укладеними між банком та відповідачем 1 та 2 як поручителями договорами поруки № 151213Р17 від 25.07.2013 року та № 15123Р16 від 25.07.2013 року відповідно, зобов`язань з повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії за користування кредитом, внаслідок чого позивачем нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції, та які підлягають солідарному стягненню з відповідачів 1-3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.02.2020 року через канцелярію суду від позивача - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява № 010-0/123 від 25.02.2020 року про усунення недоліків позовної заяви.

Також через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства "Райз - Максимко" надійшло клопотання б/н від 25.02.2020 року про передачу справи за підсудністю у зв`язку з відкриттям ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 провадження у справі № 910/638/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз -Максимко" ().

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2020 матеріали позовної заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 197 409,88 доларів США та 100 105 589,70 грн. передано за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/638/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко".

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2020 дана справа передана на розгляд судді Мандичеву Д.В.

Так, судом встановлено, що 11.02.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" на ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.02.2020 та матеріали справи №910/638/20 скеровано до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного суду від 24.03.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 про відкриття провадження у справі № 910/638/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" залишено без змін. Матеріали справи №910/638/20 направлено до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.06.2020.

09.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" про роз`єднання позовних вимог.

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" про вирішення питання щодо підсудності справи.

12.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про роз`єднання позовних вимог та вирішення питання щодо підсудності справи №910/1884/20, про залишення позову в частині вимог до ПрАТ "Райз-Максимко" без розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2020 відкладено підготовче засідання у справі № 910/638/20 (910/1886/20) на 06.07.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Райз-Максимко" у задоволенні клопотання про роз`єднання позовних вимог, вирішення питання щодо підсудності справи № 910/683/20 (910/1886/20) та про залишення позову в частині вимог до ПрАТ "Райз-Максимко" без розгляду, відмовлено Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" у задоволенні клопотання про вирішення питання підсудності справи, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" у задоволенні клопотання про роз`єднання позовних вимог та вирішення питання щодо підсудності справи № 910/638/20 (910/1886/20), продовжено підготовче провадження у справі № 910/638/20 (910/1886/20) за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" про стягнення 197 409,88 доларів США та 100 105 589,70 грн. на 30 днів до 15.08.2020, відкладено підготовче засідання у справі № 910/638/20 (910/1886/20) на 19.08.2020.

07.07.2020 до суду надійшли письмові пояснення позивача щодо заявлених сторонам клопотань.

14.07.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив ПрАТ «Компанія «Райз» на позовну заяву.

18.08.2020 до суду надійшла заява ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Нива» про відкладення підготовчого засідання.

19.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ПрАТ «Райз-Максимко» про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 відкладено підготовче засідання на 21.09.2020.

18.09.2020 до Господарського суду міста Києва клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про роз`єднання позовних вимог.

18.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 залишено без розгляду клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про роз`єднання позовних вимог. Відкладено підготовче засідання у справі №910/638/20 (910/1886/20) на 05.10.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 закрито підготовче провадження у справі № 910/638/20 (910/1886/20) за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз», Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Нива» про стягнення 197 409,88 доларів США та 100 105 589,70 грн. Призначено справу № 910/638/20 (910/1886/20) до розгляду по суті на 09.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відкладено розгляд справи по суті на 25.11.2020.

У призначеному судовому засіданні 25.11.2020 представник позивача просив задовольнити позов.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між AT «Укрексімбанк», ПрАТ «Компанія «Райз» (далі - Компанія), ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «СП «Нива» укладено Генеральну кредитну угоду №151213N3 від 24.07.2013 із змінами і доповненнями (далі - Генеральна угода №151213N3).

Відповідно до умов ст. 1 Генеральної угоди №151213N3, зазначена угода регулює загальні засади співпраці між Банком та позичальником. Метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної виробничої та іншої діяльності позичальника шляхом укладення Кредитних договорів.

Сторони домовились, що для цілей цієї Генеральної угоди №151213N3 застосовуються терміни в таких значенням (ст. 2 Генеральної угоди №151213N3), зокрема: «Кредит» - грошові кошти, які Банк надає в рамках цієї Генеральної угоди №151213N3 згідно з Кредитним договором на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності; «Кредитний договір» - будь-який договір, угода, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди №151213N3 і є Додатком до нього.

Відповідно до умов пп.4.5.1 п. 4.5 ст. 4 Генеральної угоди №151213N3 Банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 4.5 цієї Генеральної угоди №151213N3, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї Генеральної угоди №151213N3.

Додатком 1 до Генеральної угоди №151213N3 визначено перелік кредитних договорів, укладених між Банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди, і є Додатками до неї, до яких, зокрема, віднесено: Кредитний договір від 24.07.2013 №151213К12 (надалі - Кредитний договір №151213К12).

У межах Генеральної угоди №151213N3 між Банком та ТОВ «Сількогосподарським підприємством «НИВА» був укладений Кредитний договір №151213К12.

Відповідно до умов Кредитного договору №151213К12 Банк надає позичальнику кредит (далі - Кредит-К12), а саме грошові кошти, які Банк надає для фінансування проекту на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності), а позичальник зобов`язується повернути Кредит-К12 та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит-К12 надається позичальнику: шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії (ст. 1, ст. З Кредитного договору №151213К12, докази надання Кредиту додаються).

Підпунктом 3.2.1 п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору №151213К12 передбачено ліміт кредитної лінії: еквівалент 48 478 349,92 грн. Згідно із пп. 3.2.2 п. 3.2. ст. З Кредитного договору №151213К12 кінцевий термін погашення Кредиту-К12 - 23.02.2017.

Положеннями п. 3.4 ст. 3 Кредитного договору № 15121ЗК12 визначено, що погашення Кредиту-К12 протягом дії договору здійснюється позичальником згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості.

Графік зміни ліміту заборгованості був встановлений Додатком 1 до Кредитного договору №151213К12.

Відповідно до пп. 3.5.1 п. 3.5. ст. 3 Кредитного договору №151213К12, позичальник сплачує Банкові проценти за користування Кредитом-К12 у розмірі, зазначеному пп. 3.2.5 п. 3.2. ст. З Кредитного договору №151213К12 у валюті Кредиту-К12. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за Кредитом-К12 із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів за користування Кредитом-К12 на основі банківського року у валюті Кредиту-К12.

Відповідно до пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору №151213К12 тип процентної ставки за Кредитом-К12: у дол. США - змінювана та визначається таким чином: Базова ставка LIBOR для доларів США(6м)(індекс) + 7,7 %, але не менше ніж 8,5 % річних та не більше 14 % річних. Порядок зміни процентної ставки за користування Кредитом-К12 в дол. США визначено підпунктами 3.5.2, 3.5.3 п. 3.5. ст. З Кредитного договору №151213К12; у гривні - фіксована в розмірі 20 % річних.

Відповідно до пп. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору №151213К12, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-К12. Комісія за управління нараховується починаючи з дати укладання Кредитного договору №151213К12 до дати повного виконання зобов`язань позичальником за основним боргом за Кредитом-К12, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення Кредиту-К12, визначеного Кредитним договором №151213К12, у разі невиконання позичальником зобов`язань за основним боргом за Кредитним договором № 15121ЗК12.

Згідно з п. п. 7.1, 7.2 ст. 7 Кредитного договору №151213К12 позичальник зобов`язується виконувати вимоги Кредитного договору №151213К12. У разі невиконання зобов`язань згідно з пп. пп. 3.4.1 п.3.4, 3.5.1 п. 3.5 ст. 3, ст. 4 Кредитного договору №151213К12 позичальник сплачує пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2 ст. З Кредитного договору №151213К12, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, зазначений у пп. (б) п. 3.8 ст. 3 Кредитного договору №151213К12.

18.10.2019 до Кредитного договору №151213К12 були внесені зміни додатковим договором №151213К12-0019, відповідно до яких, зокрема, сторони Кредитного договору №151213К12 домовились, що Банк здійснює переведення заборгованості ТзОВ «СП «Нива» у доларах США за Кредитним договором №151213К12 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення (станом на 18.10.2019 офіційний курс Національного банку України - 24,733852 гривень за 1 долар США) у т.ч.: за Кредитом-К12 в розмірі 1 960 000,00 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 770 949,81 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою №151213N3 між AT «Укрексімбанк» та ПрАТ «Райз-Максимко» укладено Договір поруки від 25.07.2013 №151213Р16 із змінами і доповненнями.

Також у забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою №151213N3 між AT «Укрексімбанк» та ПрАТ «Компанія «Райз» укладено Договір поруки від 25.07.2013 №151213Р17 із змінами і доповненнями.

Пунктом 2.1 ст. 2 Договорів поруки визначено, що Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Банком за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі.

Положеннями п. 1.1 ст. 1 Договорів поруки врегульовано, що в даному договорі наведені нижче терміни використовуються у такому значенні: «Кредитний договір» - Генеральна угода №151213N3 (з усіма чинними договорами, укладеними у рамках вказаної Генеральної угоди №151213N3, у тому числі після набуття чинності цим Договором поруки-2, які їй підпорядковуються, є додатками до неї, її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ, а також з усіма чинними змінами, доповненнями, додатками та додатковими угодами до неї, у тому числі внесеними та укладеними після набуття чинності Договором поруки-2, які є її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ), відповідно до якої Банк та позичальник проводять (здійснюють) кредитні операції (у тлумаченні Закону України «Про банки і банківську діяльність») у рамках ліміту Генеральної угоди №151213N3 у розмірі еквівалентному 572 920 225,30 (п`ятсот сімдесят мільйони дев`ятсот двадцять тисяч двісті двадцять п`ять, 00) грн, зі строком кредитування до 01.06.2018 (включно), а також на інших умовах, визначених вказаною Генеральною угодою №151213N3, у тому числі після набуття чинності Договором поруки-2; «Основне зобов`язання» - усі та будь-які грошові зобов`язання позичальника перед Банком, встановлені Кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення Банку суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування Банку усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов`язань за Кредитним договором, та усіх витрат Банку, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Договорів поруки Банк має право у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступниками позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.

Згідно із п. 8.1 ст. 8 Договорів поруки цей договір набуває чинності з дати його підписання представниками сторін, а також скріплення відбитками печаток і діє 119 місяців з дати набуття ним чинності. Порука за цим договором виникає з моменту набуття чинності договором та припиняється через 119 місяців з дати набуття цим договором чинності.

У випадках продовження строку кредитування за Кредитним договором, зазначеного у пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договорів поруки, строк дії поруки за цим договором вважається продовженим на строк, що відповідає строку, на який продовжено строк кредитування за Кредитним договором (укладення додаткових угод (вчинення правочинів) щодо відповідного продовження строку дії поруки за цим договором не вимагається).

У зв`язку з несплатою заборгованості за Кредитним договором №151213К12 Банк звертався до ТОВ «СП «Нива», ПрАТ «Райз-Максимко», ПрАТ «Компанія «Райз» з листами від 11.01.2020 № 0019500/855-20 та № 0019500/858-20, № 0019500/854-20 відповідно, однак грошові кошти Банку не були повернуті.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач послався на наявність заборгованості за ТОВ «СП «Нива» та поручителями за Генеральною угодою № 151213N3 та укладеним в її рамках Кредитним договором №151213К12 станом на 12.01.2020 (включно) у розмірі 197 409,88 дол. США та 100 105 589,70 грн., в т.ч.:

- 48 478 349,92 грн. - сума заборгованості за кредитом (основний борг);

- 21 345 126,35 грн. - проценти за користування кредитом;

- 578 925,19 грн. - комісія за управління кредитом;

- 197 409,88 дол. США та 531 779,39 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язань;

- 68 624,36 грн. - втрати від інфляції;

- 29 102 784,49 грн. - пеня.

Компанія заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, стверджуючи, що заявлені до стягнення суми є завищеними. Зокрема, відповідач-1 зауважив, що розрахунок процентів за кредитним договором здійснений до 12.01.2020, у той час як, за твердженнями останнього, період нарахування процентів має бути обмежений граничним строком повернення кредиту - 23.02.2017. Крім того, Компанія наголосила на тому, що Банком заявлена пеня поза межами строку позовної давності, а нарахування поряд із цим трьох процентів річних від простроченої суми призводить до подвійної відповідальності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Внаслідок укладення Генеральної угоди № 151213N3 та укладеного в межах даної угоди Кредитного договору К12 між Банком, Компанією та ТОВ «СП «Нива» виникли правовідносини, які регулюються Главою 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Разом з тим, внаслідок укладення договору поруки, а також беручи до уваги факт направлення Банком вимоги до позичальника та поручителів - ПрАТ «Компанія «Райз» та ПрАТ «Райз-Максимко», останні є солідарними боржниками за Генеральною угодою та укладеним у її межах Кредитним договором К12 з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

Відповідно до статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позичальниками не виконаний обов`язок щодо повернення кредиту за Кредитним договором № 151213К12 у розмірі 48 478 349,92 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами укладеного кредитного договору сторони погодили строк повернення кредиту до 23.02.2017.

Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Отже, право Банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 (провадження № 14-10цс-18).

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про здійснення перерахунку процентів за користування кредитом до 23.02.2017. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що сторонами не було погоджено (у тому числі але невиключно) інший строк виконання основного зобов`язання та інші умови нарахування процентів за користування кредитом. При цьому, укладення додаткової угоди від 18.10.2019 до Кредитного договору К12 не було направлено на зміну ставки процентів, оскільки вказаною додатковою угодою не був продовжений строк виконання основного зобов`язання. Тобто, строк повернення кредиту так і залишився визначеним 23.02.2017, а укладеною додатковою угодою після вказаної дати повернення було направлено на зміну боржника в зобов`язанні та визначення суми наявної заборгованості.

Згідно здійсненого судом розрахунку, із врахуванням вказаного вище, суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 151213К12 є 7 030 508,45 грн. При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що визначення гривневого еквівалента процентів здійснювався на 18.10.2019 - дату укладення додаткової угоди до Кредитного договору, умовами якої було погоджено визначення суми кредитного зобов`язання в гривневому еквіваленті.

Також судом був перевірений розрахунок заявленої суми комісії та визнано його таким, що здійснений відповідно до умов укладеного Кредитного договору № 151213К12 та дорівнює 578 925,19 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий Банком розрахунок трьох процентів річних, суд визнав його арифметично вірним та здійсненим із дотриманням приписів чинного законодавства, а відтак за Кредитним договором № 151213К12 підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 197 409,88 доларів США (4 731 460,78 грн. за курсом станом на 12.01.2020 - 23,9677 грн. за 1 дол. США) та 531 779,39 грн.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження Боржника про те, що нарахування трьох процентів річних призводить до подвійної відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що за своєю правовою природою три проценти річних є компенсаційною платою за порушення грошового зобов`язання, а не відповідальністю за таке порушення.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом з тим, відповідно до листа Верховного Суду України "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р від 03.04.1997 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013).

При цьому, суд відзначає, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що право Банку на нарахуванні інфляційних втрат, виникло з моменту визначення суми грошового зобов`язання за кредитними договорами в національній валюті - гривні, тобто з дня наступного після укладення додаткової угоди від 18.10.2019 до Кредитного договору № 151213К12.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Отже можливість нарахування інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання (у даному випадку - на суму заборгованості по кредиту), визначеного в іноземній валюті, виключається. Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/11249/17, від 11.10.2018 у справі № 905/192/18, від 04.12.2019 у справі № 910/15714/18 та постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/4693/15 від 18.09.2020.

Судом здійснений перерахунок інфляційних втрат з врахуванням вказаного вище та, беручи до уваги, що нарахування інфляційних втрат здійснюється за повний календарний місяць, тобто за період з 01.11.2019 по 31.12.2019. Так, інфляційні втрати за Кредитним договором № 151213К12 за перерахунком суду становлять 68 624,36 грн.

Водночас суд відхиляє заперечення Компанії щодо заявлених сум пені та зазначає наступне.

Нормами частини 1 статті 220 ГК України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Положеннями частини 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Із наданого Банком до суду розрахунку вбачається, що останнім здійснене нарахування пені на суму основного боргу, процентів та комісії за період з 24.02.2017 по 12.01.2020, проте суд вважає таке визначення періоду нарахування для даної штрафної санкції помилковим з огляду на наступне.

Так, порядок нарахування пені передбачено статтею 10 укладених Кредитних договорів, позичальник сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. Беручи до уваги умови нарахування пені за фактичну кількість прострочених днів, суд вважає обґрунтованим нарахування пені після граничного строку повернення суми кредиту, тобто з 24.02.2017. Разом з тим, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що період нарахування пені обмежується строком, що співпадає з датою укладення додаткової угоди від 18.10.2019 до Кредитного договору № 151213К12, якою було здійснене переведення боргу в гривневий еквівалент. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що укладені угоди є новацією. Законодавець визначає новацію, як припинення зобов`язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором (частина 2, 4 статті 604 ЦК України).

Так, вказаною додатковою угодою не передбачено порядку нарахування пені, у той час як статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Суд здійснив перерахунок пені, з урахуванням вказаного, та дійшов висновку про те, що обґрунтований розмір пені за Кредитним договором № 151213К12 становить 25 615 085,30 грн.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За положеннями статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідачів солідарно пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533), Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. К. Білокур, 5/17, ідентифікаційний номер 13980201) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «НИВА» (35601, Рівненська обл., м. Дубно, пров. Проїзний, 7, ідентифікаційний номер 32404621) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний номер 00032112) 48 478 349 (сорок вісім мільйонів чотириста сімдесят вісім тисяч триста сорок дев`ять тисяч) грн. 92 коп. заборгованості за тілом кредиту, 7 030 508 (сім мільйонів тридцять тисяч п`ятсот вісім) грн. 45 коп. заборгованості за процентами, 578 925 (п`ятсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 19 коп. заборгованості за комісією, 25 615 085 (двадцять п`ять мільйонів шістсот п`ятнадцять тисяч вісімдесят п`ять) грн. 30 коп. пені, три проценти річних у розмірі 197 409,88 доларів США, що еквівалентно станом на 12.01.2020 - 4 731 460,78 грн., три проценти річних у розмірі 531 779 (п`ятсот тридцять одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн. 39 коп., 68 624 (шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 36 коп. інфляційних втрат, 610 771 (шістсот десять тисяч сімсот сімдесят одну) грн. 22 коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.12.2020

Суддя Мандичев Д.В.