ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" грудня 2020 р. Cправа № 902/121/17

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду у режимі відеоконференції матеріали по справі

за заявою: Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (вул. Велика Васильківська, буд. 100, м.Київ, 03150; )

до: Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (вул. Фрунзе, 45, м. Калинівка, Калинівсьий район, Вінницька область, 22400; код 30807701)

про банкрутство

за участю :

від АТ "Альфа-Банк" : Мус В.П.

арбітражний керуючий (розпорядник майна) Ющенко В.М., за посвідченням

від ВАТ "Вінніфрут" : Слюсар О.В., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/121/17 за заявою АТ "Альфа-Банк" до ВАТ "Вінніфрут" про визнання банкрутом.

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

Водночас, ухвалою суду від 06.10.2020 року замінено кредитора - Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" () на його правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" () у справі № 902/121/17 про банкрутство ВАТ "Вінніфрут".

Ухвалою суду від 04.11.2020 року було призначено до розгляду заяву Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" б/н від 23.08.2019 року (вх. № 02.1-36/485/19) про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав по справі № 902/121/17 на 03.12.2020 року о 10:00 год.; ухвалено забезпечити часть представника АТ "Альфа-Банк" Муса Віктора Петровича у судовому засіданні по справі №902/121/17, призначеному на 03.12.2020 року о 10:00 год., в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 року № 196.

На визначену дату в судове засідання з`явилися розпорядник майна та представник Боржника. При цьому, відповідне судове засідання 03.12.2020 року проведено в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" за участю представника АТ "Альфа-Банк".

При цьому, судом встановлено, що 01.12.2020 року на електронну поштову адресу суду від представника АТ "Альфа-Банк" надійшли письмові пояснення (вх. № 01-34/10872/20 від 01.12.2020 року) по справі № 902/121/17.

Подані письмові пояснення були судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В ході розгляду справи, представник АТ "Альфа-Банк" підтримав заяву б/н від 23.08.2019 року про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав.

Арбітражний керуючий підтримала позицію, викладену у письмових поясненнях по суті відповідної заяви.

Представник Боржника стосовно вирішення даної заяви поклалася на розсуд суду.

Суд, розглянувши заяву АТ "Альфа-Банк" б/н від 23.08.2019 року (вх. № 02.1-36/485/19) про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав, заслухавши пояснення арбітражного керуючого та представників учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до заяви б/н від 23.08.2019 року та матеріалів справи, ухвалою суду від 05.04.2017 року (з урахуванням ухвали від 14.04.2017 р.) задоволено частково заяву ПАТ "Укрсоцбанк" від 03.03.2017 р. (вх. канц. № 06-55/52/17 від 13.03.2017 р.); визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (код 00039019) до Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (код 30807701) у справі № 902/121/17 у розмірі:

- 111 800 893,48 грн, як такі, що забезпечені майном боржника;

- 41 335 841,10 грн (27 759 834,96 - заборгованість зі сплати відсотків, 6 834 327,87 (заборгованість по комісії іноземного банку за підтвердження акредитива) + 3 687 721,01 (заборгованість по комісії за ведення акредитива) + 58 124,36 (зобов`язання з відшкодування витрат, пов`язаних із стягненням заборгованості) - четверта черга реєстру вимог кредиторів;

- 2 995 832,90 грн - заборгованість зі сплати пені - шоста черга реєстру вимог кредиторів;

- 3 200, 00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Зобов`язано розпорядника майно внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно договору застави № 02-10/3057 від 17.07.2008 р., договору застави № 02-10/3058 від 17.07.2008 р., договору застави № 050/1-33 від 21.01.2008 р., договору застави № 050/1-41 від 20.02.2008 р..

Разом з тим, Заявник частково відмовляється від забезпечення, а саме від предмету застави за договором застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року, з таких підстав.

Згідно умов вказаного договору застави майнових прав, Боржник передав в заставу Банку в якості забезпечення виконання основного зобов`язання - майнові права вимоги поставки товару на умовах та у строк, що визначені у Контракті на поставку технологічної лінії № 7 F480-UA-07 від 27.09.2007 року, а саме: обладнання, яким є лінія видуву, розливу та пакування напоїв, соків з гомогенізованою м`якоттю, продуктивністю 15.6000 б/ч номінальна для 0,5л..

Заставну вартість даного предмету застави сторони узгодили в сумі 345 000,00 євро та 3 049 800,00 доларів США (п. 1.1.1. договору застави).

За результатами моніторингу офіційного веб-сайту "Єдиний Державний реєстр судових рішень" в квітні 2019 року Банку стало відомо, що обладнання є проданим, а саме лінія видуву, розливу та пакування напоїв, соків з гомогенізованою м`якоттю, продуктивністю 15.6000 б/ч номінальна для 0,5 л. Майнові права на вказане обладнання є предметом застави, згідно зазначеного вище договору застави (справа № 802/1836/15-а, справа № 826/626/14).

Зокрема, згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 р. у справі № 802/1836/15-а, судом встановлено, що відповідно до акта № 45 від 30.05.2013 Вінницькою митницею передано на реалізацію Вінницькій обласній філії ДП МВС України "Спецсервіс" лінію SACMI FILLING по видуву, пакуванню напоїв, соків з гомогенізованою м`якіттю, продуктивністю 15600 пляш/год (далі - товар) вартістю 10 780 280,00 грн (з яких 3 890 268,35 грн становить податок на додану вартість). При організації та проведенні торгів товар двічі оцінювався, що підтверджується актами уцінки та передачі в реалізацію на митному аукціоні від 02.07.2013 та 01.08.2013 року. Як свідчить протокол проведення митного аукціону № 1 від 16.08.2013, переможцем митного аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресбуд", що запропонувало ціну за виставлений лот в розмірі 6 899 379,20 грн. Факт продажу лінії SACMI FILLING по видуву, пакуванню напоїв, соків з гомогенізованою м`якіттю, продуктивністю 15600 пляш/год за 6899379,20 грн. (в тому числі 1 149 896,53 грн податок на додану вартість) підтверджується видатковою накладною № 1 від 27.08.2013 року.

Оскільки, станом на 13.03.2017 року (день подання заяви AT "Укрсоцбанк"), курс гривні до долара США становив 26,810151 грн., курс гривні до Євро 28,434846 грн, то розмір вимог Кредитора незабезпечених майном боржника збільшився на (345 000,00 Євро х 28,434846) х (3 049 800 доларів США х 26,810151) на 91 575 620,38 грн.

Водночас, у письмових поясненнях АТ "Альфа-Банк" (вх. № 01-34/10872/20 від 01.12.2020 року), Кредитор звертає увагу на те, що ознайомившись із змістом ухвали 05.04.2017 року по справі № 902/121/17, була виявлена описка при виготовленні судового рішення, яким визнано кредиторські вимоги банку.

Так, визначивши у абзаці 5 сторінки 38 мотивувальної частини та у пункті 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Вінницької області від 05.04.2017, що сума в розмірі 41 335 841,10 грн є четвертою чергою кредиторських вимог, суд допустився описки, оскільки сума вказаних вимог є незабезпеченими вимогами першої, четвертої та шостої черги.

Таким чином, вказана описка не є арифметичною помилкою, не впливає на загальну суму вимог в розмірі 153 136 734,58 грн, однак призводить до неоднозначного тлумачення суті судового рішення, та не відповідає дійсній черговості визнаних судом кредиторських вимог АТ "Альфа-банк".

Водночас, ухвалою суду від 05.04.2017 року у справі № 902/121/17 було встановлено вартість предмету забезпечення за:

- договором застави майна № 02-10/3057 від 17.07.2008 року в сумі 665 442,49 дол. США, в еквіваленті 17 840 613,64 грн;

- договором застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року в сумі 345 000,00 Євро та 3 049 800,00 дол. США, в загальному еквіваленті 91 575 620,39 грн (9 810 021,87 + 81 765 598,52);

- договором застави майна № 050/1-33 від 21.01.2008 року в сумі 72 072,87 дол. США, в еквіваленті 1 932 284,53 грн;

- договором застави майна № 050/1-41 від 02.02.2008 року в сумі 16 873,27 дол. США, в еквіваленті 452 374,92 грн.

У поданій раніше заяві, Заявник відмовляється від забезпечення, яким забезпечувались кредиторські вимоги за договором про відкриття непокритого акредитиву № 14-31-08/АН від 17.07.2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 24-12/157 від 17.07.2008 року а саме: від забезпечення за договором застави майнових прав №02-10/3058 від 17.07.2008 року.

Отже, сума незабезпечених вимог четвертої черги повинна збільшитись на суму вартості забезпечення, від якого АТ "Альфа-банк" відмовляється, тобто на 91 575 620,39 грн, які складаються з суми: 9 810 021,87 грн (345 000,00 Євро * 28,434846 ) + 81 765 598,52 грн (3 049 800,00 дол. США * 26,810151).

З огляду на вказане, набуті АТ "Альфа-банк" від ПАТ "Укрсоцбанк" кредиторські вимоги в загальному розмірі 153 136 734,58 грн стали частково не забезпеченими заставою майна Боржника, в зв`язку з чим, Кредитор просить суд : задовольнити заяву АТ "Альфа-банк" про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав №02-10/3058 від 17.07.2008 року повністю; розподілити грошові вимоги АТ "Альфа-банк" у справі № 902/121/17 в наступній черговості: 20 225 273,09 грн - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника; 3 200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредитора; 129 912 428,59 грн - четверта черга задоволення вимог кредитора; 2 995 832,90 грн - шоста черга задоволення вимог кредитора.

Відповідно до відзиву арбітражного керуючого Ющенко В.М. № 01-34/91 від 31.08.2020 року на заяву АТ "Укрсоцбанк" б/н від 23.08.2019 року (вх. № 02.1-36/485/19) про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав, при проведенні інвентаризації майна ВАТ "Вінніфрут" на виконання вимог ухвали Господарського суду Вінницької області від 08.02.2017 р. у справі № 902/121/17, було встановлено наявність частини обладнання, яким є лінія SACMI FILLING по видуву, пакуванню напоїв, соків з гомогенізованою м`якоттю, продуктивністю 15.6000 б/ч номінальна для 0,5 л.

Наявність вказаного обладнання підтверджується як його фактичною наявністю, так і згідно бухгалтерської документації ВАТ "Вінніфрут".

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 11.07.2017 р. у справі №826/626/14 встановлено, що "факт виконання зазначеної господарської операції з придбання лінії SACMI FILLING по видуву, пакуванню напоїв, соків (в розібраному стані) підтверджується видатковою накладною від 27.08.2013 р. № 1, виданою ДП МВС України "Спецсервіс" та податковою накладною від 21.08.2013 р.".

Відповідно, вищезазначене свідчить про реалізацію обладнання не в повному обсязі, а лише його окремих частин.

Також, на запит розпорядника майна, Подільською митницею Держмитслужби було надано відповідь, з якої вбачається, що "На виконання зовнішньоекономічного контракту від 27.09.2007 р. № 7F-480-UA-07 в 2009 р. на адресу ВАТ "Вінніфрут" (), від іноземного підприємства "SACMI FILLING S.p.A, VIA E.FERRARi № 01,43058 RAMOSCELLO DI SORBOLO (RL), ITALY" надійшов товар "Лінія видуву, розливу, пакування напоїв, соків з гомогенізованою мякоттю...".

Даний вантаж було поміщено в митний режим, на той час - "митний ліцензійний склад". В 2011 р. з метою випуску товару у вільний обіг, ВАТ "Вінніфрут" здійснило митне оформлення частини лінії в режимі "імпорт" зі сплатою митних платежів до державного бюджету. В 2012 році залишок введеного обладнання поміщено в митний режим "відмова на користь держави". В подальшому, Вінницькою митницею відмовлене майно передано організатору митного аукціону Вінницькій обласній філії державного підприємства МВС Україна "Спецсервіс".

Таким чином, з аналізу вищезазначеного вбачається, що відмова кредитора AT "Укрсоцбанк" від забезпечення за договором застави майнових прав в цілому, предметом якого є вищевказане майно, лише на підставі того, що обладнання є проданим, - є неможлива, оскільки як Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 11.07.2017 року у справі № 826/626/14, так і листом Подільської митниці Держмитсмужби від 24.07.2020 р. № 7-12-08-1/28-01-01/5574, підтверджується реалізація лише частини обладнання.

Крім того, враховуючи те, що заява AT "Укрсоцбанк" про відмову від забезпечення подана поза межами встановленого положеннями частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строку, на думку розпорядника майна, відповідна заява задоволенню не підлягає.

За змістом заперечення ВАТ "Вінніфрут" б/н від 31.08.2020 року на заяву "Укрсоцбанк" про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав, повідомлено наступне.

Стосовно майна, що є предметом договору застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.200/ року, то Боржник вказанує, що частина цього майна на суму 3 417 869,61 грн знаходиться на балансі ВАТ "Віннфрут", що підтверджується Інвентаризаційним описом незавершених капітальних вкладень № 5 від 31.10.2019 р., а тому відсутнє не все майно, а тільки його частина.

Залишок ввезеного обладнання у 2012 році було поміщено в митний режим "відмова на користь держави". В подальшому Вінницькою митницею відмовлене майно передано організатору митного аукціону Вінницькій обласній філії Державного підприємства МВС України "Спецсервіс". Власником вказаного майна у відповідності до протоколу №1 проведення митного аукціону від 16.08.2013 р. стало ТОВ "Експресбуд". ВАТ "Вінніфрут" вважає, що Вінницька митниця, як і Державне підприємство МВС України "Спецсервіс" мало повідомити AT "Укрсоцбанк" про продаж предмету застави згідно договору застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року.

Крім того, на переконання Боржника, AT "Укрсоцбанк" не надало до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у нього не було можливості здійснити моніторинг офіційного веб-сайту "Єдиний державний реєстр судових рішень" та дізнатися раніше аніж квітень 2019 року про продаж предмету застави згідно договору застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року.

За вказаних обставин, твердження AT "Укрсоцбанк" про те, що йому лише в квітні 2019 року стало відомо, що обладнання є проданим, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Тому, у AT "Укрсбанк" була реальна можливість заявити такі вимоги ще у 2017 році заявою з грошовими вимогами до боржника вих.№ 08.42-186/1530 від 03.03.2017року.

Також, Вінницьким окружним адміністративним судом провадження у адміністративній справі № 802/1836/15-а (за позовом державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Спецсервіс" до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії) було відкрито ще 25 червня 2015 р. та тривало у суді першої інстанції до 09 вересня 2015 року, а в суді апеляційної інстанції до 01 грудня 2015 року.

При цьому, провадження у адміністративній справі № 826/626/14 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресбуд" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання нечинним та скасування податного повідомлення-рішення № від 09.01.2014) було відкрито Окружним адміністративним судом м. Києва ще 23 січня 2014 року. Тобто, дані обставини ще раз підтверджують той факт, що на момент подачі заяви AT "Укрсоцбанк" з грошовими вимогами до боржника від 03.03.2017 р. вих.№08.42-186/1530 у AT "Укрсоцбанк" була можливість раніше ніж 2019 рік дізнатися про факт продажу обладнання, що є предметом застави згідно договору застави майнових прав №02-10/3058 від 17.07.200 року.

З урахуванням наведеного вище, ВАТ "Вінніфрут" не погоджується із заявою AT "Укрсоцбанк" про прийняття відмови від забезпечення за договором застави майнових прав №02-10/3058 від 17.07.2008 року та вважає її безпідставною та необґрунтованою, а тому просить суд в її задоволенні відмовити.

Відповідно до додаткових пояснень ВАТ "Вінніфрут" б/н від 04.11.2020 року, частина заставного майна на суму 3 417 869,61 грн знаходиться на балансі ВАТ "Вінніфрут", що підтверджується Інвентаризаційним описом незавершених капітальних вкладень № 5 від 31.10.2019 року.

Отже, відсутнє не все заставлене майно, передбачене вказаним договором, а тільки його частина. Частину майна, що є предметом застави на суму 6 899 379, 20 грн, отримало у власність Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресбуд" в результаті участі в митному аукціоні 16.08.2013 року.

Фактично вартість предмету застави за договором застави майнових прав №02-10/3058 від 17.07.2008 року становила 10 317 248,81 грн, (3 417 869,61 грн + 6 899 379,20 грн), отже, та частина майна, яка є на балансі боржника у відсотковому співвідношенні становить 33,12%.

Згідно ухвали Господарського суду Вінницької області від 05.04.2017 року по справі №902/121/17, вартість предмету застави суд встановив у розмірі 91 575 620, 38 грн. Таким чином, вартість частини майна, яка є на балансі боржника у відсотковому співвідношенні до 91 575 620, 38 грн становить 30 329 845,46 грн (33,12% від 91 575 620,38 грн).

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 05.04.2017 року (з урахуванням ухвали від 14.04.2017 р.) задоволено частково заяву ПАТ "Укрсоцбанк" від 03.03.2017 р. (вх. № 06-55/52/17 від 13.03.2017 р.); визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (код 00039019) до Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (код 30807701) у справі № 902/121/17 у розмірі: 111 800 893,48 грн, як такі, що забезпечені майном боржника; 38 336 808,20 грн (27 759 834,96 + 6 834 327,87 + 3 687 721,01 + 54924,36) - четверта черга реєстру вимог кредиторів; 2 995 832,90 грн - заборгованість зі сплати пені - шоста черга реєстру вимог кредиторів; 3 200, 00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Поряд з цим, ухвалою суду від 06.10.2020 року замінено кредитора - Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" () на його правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" () у справі № 902/121/17 про банкрутство ВАТ "Вінніфрут".

Водночас, ухвалою суду від 05.04.2017 року встановлено, що сторонами (між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ВАТ "Вінніфрут") підписано:

- договір застави майна № 02-10/3057 від 17.07.2008 року, погоджено вартість предмету застави у розмірі 3 221 274,00 грн., що становило еквівалент 665 442,49 доларів США;

- договір застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року, погоджено вартість предмету застави у розмірі 345 000,00 доларів США та 3 049 800 Євро, що складало еквівалент 17 416 8888,58 грн. або 3 597 000 доларів США;

- договір застави майна № 050/1-33 від 21.01.2008 року, погоджено вартість предмету застави у розмірі 363 968,00 грн., що становило еквівалент 72 072,87 доларів США;

- договір застави майна № 050/1-41 від 20.02.2008 року, погоджено вартість предмету застави у розмірі 85 210,00 грн., що становило еквівалент 16 873,27 доларів США.

Також, судом було визначено, що на момент звернення ПАТ "Укрсоцбанк" до суду 13.03.2017 року, курс гривні до долара США становив 26,810151 грн., курс гривні до Євро - 28,434846 грн., в зв`язку з чим, розмір вимог кредитора, які забезпечені майном боржника складають : (665 442,49 доларів США х 26,810151) + (345 000,00 Євро х 28,434846) х (3 049 800 доларів США х 26,810151) + (72 072,87 доларів США х 26,810151) + (16 873,27 доларів США х 26,810151) = 17 840 613,64 + 9 810 021,87 + 81 765 598,52 + 1 932 284,53 + 452 374,92 = 111 800 893,48 грн.

Відповідно до матеріалів справи № 902/121/17, предметом застави за договором застави № 02-10/3058 від 17.07.2008 року (том, а.с. 40-44) є майнові права вимоги поставки товару на умовах та у строк, що випливають з контракту на поставку технологічної лінії № 7F480-UA-07 від 27.09.2007 року, укладеного між Заставодавцем та компанією "Сакмі Філлінг С.п.А." (Італія), а саме: обладнання, яким є лінія видуву, розливу та пакування напоїв, соків з гомогенізованою м`якоттю, продуктивністю 15.6000 б/ч номінальна для 0,5 л, які були передані Заставодержателю в якості виконання зобов`язань Заставодавцем у повному обсязі за договором про відкриття непокритого акредитиву № 14-31-08/АН від 17.07.2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 24-12/157 від 17.07.2008 року.

Отже, предметом застави за договором застави № 02-10/3058 від 17.07.2008 року є майнові права вимоги на поставку товару.

У поданій заяві, АТ "Альфа-Банк" відмовляється від договору застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року.

Судом встановлено, що обладнання, а саме лінія SACMI FILLING по видуву, пакуванню напоїв, соків з гомогенізованою м`якіттю, продуктивністю 15600 пляш/год була продана на митному аукціоні, переможцем якого стало ТОВ "Експресбуд", що підтверджується постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року по справі № 802/1836/15-а та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року по справі № 826/626/14.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

За цих обставин, суд дійшов висновку, що на даний час, застава за договором застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року не забезпечує вимоги Заставодавця за договором про відкриття непокритого акредитиву № 14-31-08/АН від 17.07.2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 24-12/157 від 17.07.2008 року, оскільки відбувся продаж зазначеного вище обладнання іншій особі на митному аукціоні, що унеможливлює покриття кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк" за рахунок майнових прав вимоги поставки відповідного обладнання.

Слід зазначити, що КУзПБ не встановлює строку для подання забезпеченим кредитором заяви про відмову від забезпечення та не визначає як обов`язкову умову для можливості відмови від забезпечення встановлення фактичної наявності чи відсутності майна.

За змістом ст. 1 КУзПБ, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 КУзПБ, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Згідно п. 4, ч. 6 ч. 1, ч. 6 ст. 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; у шосту чергу задовольняються інші вимоги. Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі № 905/2852/16, з набранням чинності 21.10.2019 Кодексом України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, які виникли за зобов`язаннями, що повністю (частково) забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника, включаються до реєстру вимог кредиторів окремо, виходячи з обсягу забезпечення таких вимог, що визначається виходячи з тих доказів, які досліджуються у справі та волевиявлення заставного кредитора щодо повної або часткової відмови від забезпечення. Якщо конкурсний кредитор надає докази того, що його забезпечені вимоги охоплюються вартістю заставного майна, визначеною на момент укладення договору застави, а боржник не надає інших доказів щодо ринкової вартості такого майна на час включення предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів, то вимоги такого кредитора можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів, як забезпечені, виходячи з вартості майна при укладенні договору застави, оскільки своїм волевиявленням забезпечений кредитор обмежив своє право на забезпечення за рахунок предмета застави інших своїх вимог. Вимоги конкурсного кредитора, які не охоплюються вартістю заставного майна за волевиявленням кредитора, включаються до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості в порядку частини першої статті 64 КУзПБ залежно від правової природи таких кредиторських вимог (вимоги за основним боргом, штрафними санкціями, судові витрати тощо).

Така процедура включення вимог забезпеченого кредитора не заперечує застосування положень цивільного законодавства щодо визначення загального розміру вимог заставного кредитора, виходячи з розміру його зобов`язань за укладеним договором застави та розміру заборгованості за кредитним договором, однак надає заставному кредитору альтернативу вибору щодо внесення його вимог до вимог четвертої черги чи до позачергових, виходячи з наданих ним доказів на момент формування реєстру вимог кредиторів щодо вартості предмета застави та з урахуванням волевиявлення цього кредитора щодо відмови (повної або часткової) від забезпечення.

З огляду на відмову Заявника від договору застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги АТ "Альфа-Банк" за договором про відкриття непокритого акредитиву № 14-31-08/АН від 17.07.2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 24-12/157 від 17.07.2008 року в загальному розмірі 91 575 620,39 грн (9 810 021,87 + 81 765 598,52) стали не забезпеченими заставою майна Боржника, в зв`язку з чим, підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Вінніфрут" в такій черговості : до четвертої черги в розмірі 129 912 428,59 грн (38 336 808,20 + 91 575 620,39) та до шостої черги в розмірі 2 995 832,90 грн..

Поряд з цим, кредиторські вимоги АТ "Альфа-Банк" в загальному розмірі 20 225 273,09 грн (111 800 893,48 - 91 575 620,39), повністю забезпечені майном Боржника, що підтверджується ухвалою суду від 05.04.2017 року у даній справі та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів позачергово.

Крім того, визнані ухвалою суду від 05.04.2017 року у справі № 902/121/17 грошові вимоги АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого стало АТ "Альфа-Банк") в розмірі 3200,00 грн судового збору, підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів та віднесенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Обґрунтованість та правомірність заявлених АТ "Альфа-Банк" у заяві б/н від 23.08.2019 року (вх. № 02.1-36/485/19) про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав, підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви АТ "Альфа-Банк" б/н від 23.08.2019 року (вх. № 02.1-36/485/19) про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав у справі № 902/121/17, в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 43, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 52, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву АТ "Альфа-Банк" б/н від 23.08.2019 року (вх. № 02.1-36/485/19) про відмову від забезпечення за договором застави майнових прав № 02-10/3058 від 17.07.2008 року у справі № 902/121/17, повністю.

2. Розподілити грошові вимоги АТ "Альфа-банк" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) у справі № 902/121/17 в наступній черговості:

- 20 225 273,09 грн - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна Боржника;

- 3 200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог Кредитора;

- 129 912 428,59 грн - четверта черга задоволення вимог Кредитора;

- 2 995 832,90 грн - шоста черга задоволення вимог Кредитора.

3. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом згідно переліку; на електронні адреси: АТ "Альфа-Банк" - ; представнику АТ "Альфа-Банк" Мус В.П. - ІНФОРМАЦІЯ_1; уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний Банк "Надра" Білій І.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2; Управлінню ВД ФСС України у Вінницькій області - ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; Антимонопольному комітету України - ; арбітражному керуючому Ющенко В.М. - ІНФОРМАЦІЯ_3; представнику ТОВ "Фінансова компанія "Кантієро" - адвокату Мосунову Ю.А. - ІНФОРМАЦІЯ_4; представнику ВАТ Вінніфрут" - адвокату Слюсар О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_5; ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" - ; представнику ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" - адвокату Салатюку Д.В. - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Фінансова компанія "Акцент Фінанс", вул. В. Чорновола, 41, офіс 304/1, м. Київ, 01135.