РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2020Справа № 910/9624/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ ДНІПРОПРОЕКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Плюс"

про стягнення 723 804,87 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ ДНІПРОПРОЕКТ" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУД-ПЛЮС" про стягнення 723 804,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки №010813-1 від 01.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9624/20 та призначено підготовче засідання на 14.08.2020.

13.08.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача.

14.08.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалю суду від 01.09.2020 розгляд справи призначено на 25.09.2020.

25.09.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

25.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 30.10.2020.

В підготовче судове засіданні 30.10.2019 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.12.2020.

В судове засідання 04.12.2020 представники повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні 04.12.2020 винесено рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

01 серпня 2013 р. Позивач, Відповідач уклали Договір поставки № 010813-1 , щодо поставки Позивачем на адресу Відповідача металопродукції.

Позивач та Відповідач у вищезгаданому договорі узгодили обов`язок Відповідача здійснювати 100 % попередню оплату Товару.(п. 3.2. Договору).

Позивач поставив на адресою Відповідача у відповідності до Договору металопродукцію. Поставка Товару підтверджується наступними документами: видаткова накладна № КИФ5788 від 16.09.2019 р. на загальну суму 318 911,92 грн., яку Відповідач мав оплатити до 16.09.2019 року. Станом на 16.09.2019 р. Відповідачем була оплачена передоплата у сумі 59 513,22 грн. Партія товару була оплачена Відповідачем частково, заборгованість складає 259 398,70 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто вісім та 70/100) грн.; Видаткова накладна № КИФ5855 від 19.09.2019 р. на загальну суму 321 629,08 грн., партію Відповідач мав оплатити до 19.09.2019 року. Фактично партія товару не оплачена.

В зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, щодо оплати вартості товару в останнього виникла заборгованість в розмірі 581027,78 грн.

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 581,027,78грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань пеню в розмірі 71286,51 грн.,3 % річних в розмірі 13387,80 грн., штраф в розмірі 58102,78 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2 Договору сторони погодили, що за прострочення строків оплати Товару, встановлених в даному Договорі та додатках до нього, покупець на вимогу постачальника, сплачує постачальникові пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки. У разі прострочення оплати більше ніж на 10 календарних днів покупець додатково до пені сплачує штраф у розмірі 10% від суми несплаченої своєчасно.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 71286,51 грн. та штрафу складає 58102,78 грн. Судом було здійснено перевірку нарахування пені та штрафу відповідно до умов Договору та доказів наявних в матеріалах справи. Суд дійшов висновку про задоволення пені в розмірі 71286,51 грн. та штрафу в розмірі 58102,78 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 13387,80 грн. - 3% річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД-ПЛЮС» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, будинок 13, ідентифікаційний код 36590344) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ ДНІПРОПРОЕКТ» (50072, м. Кривий Ріг, вул. Кременчуцька, буд. 69, ідентифікаційний код 33718185) заборгованість в розмірі 581 027 (п`ятсот вісімдесят одну тисячу двадцять сім) грн. 78 коп., пеню в розмірі 71286 (сімдесят одну тисячу двісті вісімдесят шість) грн. 51 коп., 3% річних в розмірі 13387 (тринадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 80 коп., штраф у розмірі 58102 (п`ятдесят вісім тисяч сто дві) грн. 78 коп., судовий збір у розмірі 11156 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 50 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.12.2020.

Суддя В.І. Мельник