УХВАЛА

м. Київ

01.12.2020Справа № 910/3422/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., при секретарі судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області

до 1) Донецької обласної державної адміністрації, обласної військово-цивільної

адміністрації

2) Колективного підприємства «Мисливсько-риболовне господарство

Українського товариства мисливців та рибалок»

3) Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державне агентство лісових ресурсів України

про визнання недійсним рішення та договору про умови ведення мисливського

господарства

Представники учасників справи:

від позивача Колодяжна А.В. (посвідчення № 036177 від 04.11.2015, наказ

№ 203к від 11.09.2020)

від відповідачів-1,2,3 не з`явились

від третьої особи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Донецької обласної державної адміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації (далі - відповідач-1), Колективного підприємства «Мисливсько-риболовне господарство Українського товариства мисливців та рибалок» (далі - відповідач-2) та Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства (далі - відповідач-3) про:

- визнання недійсним розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 231 від 15.03.2017 "Про надання в користування мисливських угідь на території Донецької області колективному підприємству «Мисливсько-риболовне господарство Українського товариства мисливців та рибалок» загальною площею 38221,0596 га;

- визнання недійсним договору про умови ведення мисливського господарства від 30.03.2017, укладеного між Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та колективним підприємством «Мисливсько-риболовне господарство Українського товариства мисливців та рибалок».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірні розпорядження та договір прийнято всупереч вимогам ст.ст. 22, 23, 29 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». Зокрема, не було погоджено надання у користування відповідачу мисливських угідь з власниками та користувачами земельних ділянок. Крім того, за твердженням прокурора, відповідачем-2 систематично порушуються вимоги закону та положення договору щодо охорони та відтворення мисливських тварин, у відповідача-2 на момент укладення оспорюваного договору був відсутній повний штат єгерської служби.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019, після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі 910/3422/19 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 підготовче засідання відкладено на 04.06.2019, залучено до участі у справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Державне агентство лісових ресурсів України (далі - третя особа).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2019 зупинено провадження у справі № 910/3422/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 поновлено провадження у справі № 910/3422/19, підготовче засідання призначено на 22.10.2019.

22.10.2019 судом відкладено підготовче засідання на 12.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 викликано Донецьку обласну державну адміністрацію, обласної військово-цивільної адміністрації, як відповідача-1, Колективне підприємство «Мисливсько-риболовне господарство Українського товариства мисливців та рибалок», як відповідача-2, Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства, як відповідача-3, Державне агентство лісових ресурсів України, як третю особу, у підготовче засідання, призначене на 12.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 зупинено провадження у справі № 910/3422/19 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Заступника прокурора Донецької області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі № 905/1566/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 поновлено провадження у справі № 910/3422/20, підготовче засідання призначено на 01.12.2020.

01.12.2020 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав пояснення по справі.

Представники відповідачів та третьої особи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши надані документи та матеріали, вивчивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

При цьому, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, зокрема повноважень здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункт 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

У позові Прокурор послався на відсутність єдиного державного органу, який наділений повноваженнями щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства при наданні у користування мисливських угідь.

Водночас, відповідно до ст. 37 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» державний контроль у галузі мисливського господарства та полювання здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, місцевими державними адміністраціями, іншими державними органами відповідно до законодавства.

За змістом пунктів 1, 4 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, таким центральним органом виконавчої влади є Державне агентство лісових ресурсів України, яке реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, а також здійснює державне управління в галузі ведення лісового і мисливського господарства, а також державного контролю за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо ведення лісового господарства; організовує ведення лісовпорядкування та впорядкування мисливських угідь.

При цьому обставини дотримання прокурором встановленої ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах. У той же час, відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

У зв`язку з цим, враховуючи, що розгляд цієї справи здійснюється відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, зміни до якого набрали чинності 15.12.2017, Суд mutatis mutandis враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, відповідно до якого, якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 925/226/18.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене, встановивши відсутність підстав для представлення прокурором інтересів держави у цій справі відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 по справі № 905/1566/17.

Круючись п. 2 ч. 1 ст. 226, ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області до Донецької обласної державної адміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації, Колективного підприємства «Мисливсько-риболовне господарство Українського товариства мисливців та рибалок» та Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Державне агентство лісових ресурсів України, про визнання недійсним рішення та договору про умови ведення мисливського господарства залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з 01.12.2020 та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2020.

Суддя О.Г. Удалова