ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 справа № 914/2540/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сеньківа Ігора Миколайовича, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Техно-Сервіс», м. Жовква, Львівська обл.

про стягнення 120 995,16грн. заборгованості

суддя Коссак С.М.

при секретарі Пукач М.

За участі представників:

від позивача: Сеньків І.М. , Комар М.В. - адвокат

від Сердюк Я.О. - керівник

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Фізичною особо-підприємцем Сеньків Ігорем Миколайовичем, м. Львів до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Техно-Сервіс», м. Жовква, Львівська обл. про стягнення 120 995,16грн. заборгованості, з якої: 60000,00грн. - основний борг, 4186,30грн. - 3% річних, 46128,86грн. - пені, 10680,00грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 05.10.2020 позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків.

22.10.2020 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви за вх.№30650/20 від 22.10.2020 року, відповідно до якої позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього кодексу малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

Зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

У судове засідання 10.12.2020р. сторони з`явилися, надали усні пояснення по суті спору.

Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи.

Аргументи позивача.

Між ФОП Сеньків Ігорем Миколайовичем (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Сервсі» (надалі - Відповідач) 11 жовтня 2017 року в м. Львові було укладено Договір № 5 про поставку товару (надалі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору, Відповідач, як постачальник, зобов`язався передати у власність Позивача, як покупця, зокрема, щебінь фракція 20-40 70 (сімдесят) тон, щебінь фракції 5-20 210 (двісті десять) тон та відсів - 70 (сімдесят) тон.

У відповідності до п. 4.1 Договору ціна на товар складає, зокрема, щебінь фракція 20-40 - 288 (двісті вісімдесят вісім) грн. за тону, щебінь фракції 5 -2 0 - 312 (триста дванадцять) грн. за тону та відсів - 216 (двісті шістнадцять) грн. за тону. Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору попередня оплата здійснювалась в повному розмірі згідно виставленого рахунку на розрахунковий рахунок Постачальника.

12 жовтня 2017 року Позивач перерахував Відповідачу 60 000 (шістдесят тисяч) грн. за щебінь згідно рахунку № 35 від 11.10.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 12 жовтня 2017 року та випискою по особовому рахунку Позивача, сформованого 23.10.2017, однак товар відповідач не поставив.

Просить стягнути з відповідача Стягнути з ТзОВ «Техно-Сервіс» на користь ФОП Сенькіав Ігоря Миколайовича грошові кошти в сумі 120 995 (сто двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 16 коп.

Аргументи відповідача.

У задоволенні позову просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов 32483/20 від 11.11.20).

Зокрема, Відповідно до ст. 529 ЦК України України Кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Зважаючи на те, що Договором № 5 не передбачено можливість часткової або неповної передоплати за товар, вважаю, що у Відповідача не наступило зобов`язання у вигляді поставки

Товару. Також слід зазначити, що незважаючи на неповну попередню оплату за Товар, Відповідач не мав законних підстав для виконання свого зобов`язання, що передбачене Договором № 5.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договором не передбачено строк, в який має бути поставлений Товар. Відповідач не заперечує проти того, що ФОП Сеньків І.М. звертався до ТзОВ «Підприємство Техно- Сервіс» із вимогою щодо повернення коштів, проте жодного разу не звертався із вимогою щодо поставки Товару.

Обставини справи.

11.10.2017 року між ТзОВ «Підприємство Техно-Сервіс» (відповідач), в якості постачальника, та ФОП «Сеньків І.М.» (позивач), в якості Покупця, було укладено Договір №5.

Відповідно до п. 1 Договору № 5 Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця : а) Цеглу керамічну потовщену (250x120x88) в кількості 100 (сто) тисяч штук. б) Щебінь фракція 20-40 -70 (сімдесят) тон. в) Щебінь фракції 5-20 -210 (двісті десять) тон г) Відсів - 70 (сімдесят) тон (надалі Товар).

має бути поставлений Товар.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, шо відвантаження продукції здійснюється транспортом Постачальника на місце вигрузки Покупця. При цьому в Договорі не передбачено строк, в який має бути поставлений Товар.

Відповідно до п. 4.1 Договору попередня оплата здійснюється в повному розмірі згідно виставленого рахунку. Згідно з п. 4.2 Договору оплата за цим Договором здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника.

11 жовтня 2017 року ТзОВ «Підприємство Техно-Сервіс» надало ФОП Сеньків І.М. рахунок № 35 на загальну суму 100800 (сто тисяч вісімсот) грн.

Як вбачається з платіжного доручення № 29 від 12.10.2017 року ФОП Сеньків перерахував ТзОВ «Підприємство Техно-Сервіс» частково грошові кошти у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн згідно рахунку № 35. Дана обставина сторонами не спростовується.

Таким чином, оплата була здійснена частково, не в тому розмірі, як зазначено у виставленому рахунку. Доказів повної передоплати суду не надано.

28.02.2018 р. Позивач звертався до Відповідача з претензією про повернення сплачених коштів за не відвантажену продукцію - щебінь. Однак Відповідач грошей не повернув, враховуючу невиконання позивачем свого обов`язку щодо попередньої оплати за товар.

Відповідно до п.9.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2017 року. Отже, на час звернення до суду з позовом, договір припинив свою дію.

Норми права та мотиви суду.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.

Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Договором встановлено, що попередня оплата здійснюється в повному розмірі згідно виставленого рахунку (п.4.1.).

Відповідач виставив позивачу рахунок № 35 від 11 жовтня 2017 року на загальну суму 100 800,00 грн. Однак позивач здійснив часткову попередню оплату згідно виставленого рахунку на суму 60 000,00грн. (платіжне доручення № 29 від 12.10.2017).

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

За приписами ст.538 ЦК, виконання свого обов`язку однією зі сторін, яке відповідно до договору зумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією зі сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав уважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією зі сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ст.610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до встановлених судами обставин справи, за змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3 % річних від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати задоволенню не підлягає, оскільки не доведено, а судом не встановлено відповідальність відповідача господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Договором встановлено, що поставка здійснюється після попередньої полати коштів згідно виставленого рахунку. Договором не визначено строк чи подію, яка неминуче повинна настати. Належних та допустимих доказів звернення до відповідача з вимогою про виконання договору поставки товару позивачем не надано, а судом не встанволено. Надана претензія від 02.04.2018 року №02/01 про порушення строків надання послуг (виконання) робіт торкається повернення часткової попередньої оплати в розмірі 60 000,00грн. При цьому суд констатує, що умовами Договору встановлено попередньо оплату в повному розмірі згідно виставленого рахунку. А згідно виставленого рахунку №35 від 11 жовтня 2017 року сума попередньої оплати встановлена у розмірі 100 800,00грн. Однак при цьому позивачем сплачено, як підтверджується матеріалами справи, тільки 60 000,00грн., що сторонами не заперечується.

Відтак суд доходить висновку про те, що обов`язок поставки товару у відповідача не виник внаслідок неповної оплати суми попередньої оплати, а тому нарахування штрафних санкції відповідно до п. 5.3. Договору та 625 ЦК України не настав.

Однак враховуючи припинення договору відповідно до п.9.1. Договору, направлення претензії позивачем відповідачу після припинення Договору про повернення попередньої оплати, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 60 000,00грн. Урешті вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 101,00грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 042, 59грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 247, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Техно-Сервіс» (80300, Львівська область, м. Жовква, вул. Вокзальна, 12, ) на користь Фізичної особи - підприємця Сеньківа Ігоря Миколайовича ( АДРЕСА_1 , інд. Код НОМЕР_1 ) суми попередньої оплати в розмірі 60 000,00грн. та 1 042,59 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2020р.

Суддя С.М. Коссак