ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020м. ДніпроСправа № 904/2778/20

За позовом Приватного акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

про стягнення 56 426 135, 71 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Сиса В.В., довіреність № 2/010.02-08 від 02.01.2020, представник;

від відповідача: Підуст О.М., довіреність № ДнЕП191218004 від 18.12.2019, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про стягнення заборгованості у розмірі 55 290 416, 43 грн, з яких: 51 129 934, 58 грн - сума основного боргу, 3 733 742, 35 грн - пеня, 426 739, 50 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.06.2020.

09.06.2020 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. У заяві позивач зазначив, що відповідачем було частково перераховано суму заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії за травень 2020 у розмірі 16 595 000 грн, що підтверджується меморіальними ордерами № 1582769 від 04.06.2020 та № 1582770 від 04.06.2020. Але оскільки відповідач надалі не виконує свої зобов`язання за договором та не здійснив попередню оплату за послуги з розподілу електричної енергії за липень 2020 року, позивач здійснив перерахунок заборгованості та просить суд стягнути з відповідача 61 603 159, 50 грн, з яких: 57 442 677, 66 грн - сума основного боргу, 3 733 742. 35 грн - пеня, 426 739, 50 грн - 3% річних.

17.06.2020 відповідач через канцелярію суду подав заяву про продовження процесуального строку для надання відзиву.

23.06.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 24.06.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання на 20.07.2020.

10.07.2020 позивач подав другу заяву про збільшення позовних вимог. У даній заяві позивач повідомив, що 31.05.2020 між ним та відповідачем була укладена угода про припинення зобов`язань заліком зустрічних однорідних вимог за розподіл електроенергії за квітень 2020 року на суму 805 грн. Крім того, 30.06.2020 відповідачем на рахунок ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" було перераховано суму заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії за червень 2020 року (попередня оплата) у розмірі 26 832 400 грн, що підтверджується меморіальними ордерами № 1618487, 1618486, 1618409, 1618488, 1618489.

Керуючись ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач заявив про збільшення позовних вимог на суму 21 656 191, 20 грн своєчасно не сплаченої відповідачем на підставі рахунків №№ 5974, 5976 від 09.06.2020 суми попередньої оплати послуг з розподілу електричної енергії за серпень 2020 року.

Таким чином, позивач у заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за договором з розподілу електричної енергії станом на 07.07.2020, що складає 52 265 653, 86 грн (57 442 667, 66 грн 805 грн 26 832 400 грн), а також пеню в розмірі 3 733 742, 35 грн та 3% річних у розмірі 426 739, 50 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.08.2020.

Ухвалою суду від 10.08.2020 відкладено підготовче засідання на 14.09.2020 з урахуванням розумності процесуальних строків.

14.09.2020 оголошено перерву до 28.09.2020.

28.09.2020 відповідач через канцелярію суду подав клопотання про залучення до матеріалів справи платіжних доручень про сплату заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії та актів виконаних робіт (наданих послуг) за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 15.12.2018.

У судовому засіданні 28.09.2020 оголошено перерву до 09.11.2020, про що судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, зміст якої занесено до протоколу судового засідання від 28.09.2020.

Ухвалою суду від 09.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.11.2020.

У судовому засіданні 23.11.2020 оголошено перерву до 07.12.2020, про що судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, зміст якої занесено до протоколу судового засідання від 23.11.2020.

03.12.2020 відповідач подав до суду клопотання про зменшення санкцій і клопотання про долучення до матеріалів справи контррозрахунків пені та річних.

У клопотанні про зменшення санкцій відповідач наголошує на тому, що він не відмовляється від виконання зобов`язань щодо оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії та здійснює їх періодичну оплату; прострочення оплати допускались за незначні періоди, навіть за умови здійснення попередньої оплати до отримання коштів від споживачів, приєднаних до мережі. Тому, посилаючись на відсутність у матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків, спричиненим несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань, та на неможливість здійснювати фактичне кредитування позивача у розмірі двомісячного авансування при наявній заборгованості перед відповідачем побутових споживачів за електричну енергію в розмірі 448, 9 млн грн та споживачів-юридичних-осіб у розмірі 165, 6 млн грн., відповідач просить суд зменшити суму нарахованих позивачем санкцій до 1 000 грн.

Також у цьому клопотанні відповідач просить суд, враховуючи повну оплату основної заборгованості, заявленої позивачем у позові, покласти на позивача судові витрати в частині розміру судового збору, який позивач при своєчасному зменшенні позовних вимог міг повернути з Державного бюджету України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Заявою від 04.12.2020 позивач надав до суду уточнений розрахунок штрафних санкцій за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 15.12.2018, згідно з яким пеня становить 3 593 557, 11 грн і 3% річних 559 247, 18 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

07.12.2020 відповідач подав клопотання, в яким повідомляє про зміну свого місцезнаходження та просить долучити до матеріалів справи копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2020 № 81.

У судовому засіданні 07.12.2020 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

Подану позивачем 04.12.2020 заяву суд розцінює як заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого провадження.

Оскільки підготовче засідання у справі закінчилось 09.11.2020, подана позивачем заява не відповідає вимогам процесуального закону, у зв`язку з чим не приймається судом до розгляду.

В судовому засіданні 07.12.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (з урахуванням додаткових угоди № 1 від 18.01.2019, № 2 від 19.02.2020, № 3 від 28.03.2020, № 4 від 18.09.2019) в частині повної та своєчасної оплати передбачених договором послуг.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач позову не визнає з огляду на наступні обставини.

Позовні вимоги в частині стягнення сум попередньої оплати відповідач вважає такими, що заявлені передчасно, оскільки їх розрахунок не підтверджений належними доказами та не ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому в частині їх стягнення, як і в частині санкцій, нарахованих за порушення строків оплати очікуваних обсягів, слід відмовити.

Також відповідач зазначає, що позивач у порушення вимог чинного законодавства встановив у договорі пеню без прив`язки до суми невиконаного зобов`язання, що передбачено умовами Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, затвердженого Правилами роздрібного ринку електричної енергії, та зауважує, що у порушення умов договору позивачем не було виставлено пеню в рахунках, тому у відповідності до положень ст. 530 Цивільного кодексу України строк виконання зобов`язання щодо сплати пені є таким, що настав.

Крім того, відповідач наголошує на безпідставності нарахування пені за день виконання ним зобов`язання щодо сплати заборгованості за договором, що відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17.

У разі якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для задоволення вимог в частині стягнення пені, відповідач просить зменшити суму нарахованих позивачем санкцій до 1 000 грн з тих самих підстав, що наведені ним в окремому клопотання про зменшення санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

15.12.2018 між Приватним акціонерним товариством "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (далі - оператор системи розподілу, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі електропостачальник, відповідач) укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання та до якого відповідач приєднався на підставі заяви-приєднання від 07.12.2018 (додаток № 1 до договору).

В подальшому до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії були укладені додаткові угоди № 1 від 18.01.2019, № 2 від 19.02.2019, № 3 від 28.03.2019, якими вносились зміни до окремих умов (пунктів) договору, та додаткова угода № 4 від 18.09.2019, згідно з якою договір викладено у новій редакції та змінено його назву на "Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії".

Пунктами 1.1, 1.2 нової редакції договору визначено, що цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (далі договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії електропостачальнику (далі постачальник) для його споживачів як послуги оператора системи; укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору. Умови договору є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі ПРЕЕ).

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання (додаток 2 та додаток 2А до цього договору, який надається постачальником оператору системи). Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді.

Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 3 до цього договору (п. 2.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору ціна послуг з розподілу (передачі) визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії), затвердженим регулятором.

Ціна інших послуг визначається згідно з калькуляціями, розрахованими на підставі Методики розрахунку вартості робіт з підключення електроустановок споживачів електричних мереж ліцензіата та інших додаткових робіт і послуг, пов`язаних із ліцензованою діяльністю, затвердженої регулятором.

За умовами пункту 3 додатку 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019) розрахунковий період (розрахунковий місяць) за цим договором для визначення обсягу і вартості виконаних оператором системи послуг з розподілу електричної енергії складає календарний місяць.

Щомісяця, у строк до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оператор системи оформлює з постачальником акт виконаних робіт (послуг) з розподілу електричної енергії (додаток № 6 до цього договору) (п. 7 додатку 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019).

Пунктом 9 додатку 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019) передбачено, що постачальник щорічно до 01 жовтня поточною року оформляє у вигляді додатку 4 до договору обсяги очікуваних (прогнозованих) величин розподіленої електричної енергії за споживачами постачальника на наступний календарний рік помісячно з січня по грудень за класами напруги та надає оператору системи. Постачальник зобов`язаний обсяги надані у додатку 4 розділити на:

- очікуване місячне (по годинах) споживання електричної енергії споживачами групи "а" (прогнозований графік групи "а") на наступний рік помісячно;

- очікуване місячне споживання електричної енергії для споживачів групи "б" (прогнозований обсяг).

Постачальник зобов`язаний до 16-00 24 числа місяця, що передує розрахунковому, надати оператору системи повідомлення про замовлений обсяг купівлі електричної енергії.

У разі ненадання постачальником додатку 4 до договору на наступні періоди оператор системи самостійно визначає очікувані (прогнозовані) величини розподіленої електричної енергії на наступні періоди за фактичними обсягами розподіленої електричної енергії відповідних періодів минулого періоду (року), які відповідають майбутнім місяцям поточного року.

Відповідно до пункту 11 додатку 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019) оплата послуг з розподілу здійснюється постачальником у формі попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється першого робочого дня місяця, що передує розрахунковому, у розмірі 100 % вартості очікуваних (прогнозованих) величин розподіленої електричної енергії за споживачами постачальника на підставі самостійно отриманого постачальником у оператора системи рахунка.

Остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії, в т.ч. за наявністю пеня, штрафи, 3% річних, індекс інфляції здійснюється постачальником не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим на поточний рахунок оператора системи на підставі самостійно отриманого уповноваженою особою постачальника до 10 числа кожного місяця рахунку у оператора системи. У разі не отримання рахунка, рахунок вважається отриманим і потребує оплати в вищезазначений термін.

Сума платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період визначається оператором системи на підставі підписаного обома сторонами акту виконаних робіт (послуг) (додаток № 6 до цього договору) та з урахуванням суми проведених попередніх платежів за послуги з розподілу електричної енергії в поточному розрахунковому періоді.

Згідно з пунктом 9.1 договору цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору постачальником не буде заявлено про припинення його дії.

Матеріали справи не містять доказів припинення дії договору постачальником (відповідачем). Отже, даний договір є чинним та обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до умов договору позивач виставляв відповідачу рахунки на попередню оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії:

1. за лютий 2020 року на загальну суму 37 132 134, 72 грн (арк. с. 45-46):

- № 13145 від 12.12.2019 на суму 14 597 934, 72 грн;

- № 13146 від 12.12.2019 на суму 22 534 200 грн;

2. за березень 2020 року на загальну суму 35 881 75, 80 грн (арк. с. 47-48):

- № 85 від 10.01.2020 на суму 13 347 550, 80 грн;

- № 86 від 01.01.2020 на суму 22 534 200 грн;

3. за квітень 2020 року на загальну суму 30 254 003, 52 грн (арк. с. 49-50):

- № 1368 від 11.02.2020 на суму 11 949 299,52 грн;

- № 1369 від 11.02.2020 на суму 18 304 704 грн;

4. за травень 2020 року на загальну суму 26 209 378, 80 грн (арк. с. 51-52):

- № 2600 від 10.03.2020 на суму 10 435 438, 80 грн;

- № 2601 від 10.03.2020 на суму 15 773 940 грн;

5. за червень 2020 року на загальну суму 24 916 955, 76 грн (арк. с. 55-56):

- № 3843 від 09.04.2020 на суму 10 106 786, 16 грн;

- № 3844 від 09.04.2020 на суму 14 810 169, 60 грн;

6. за липень 2020 року на загальну суму 22 907 743, 08 грн (арк. с. 59-60):

- № 4963 від 08.05.2020 на суму 7 307 143, 08 грн;

- № 4964 від 08.05.2020 на суму 15 600 600 грн;

7. за серпень 2020 року на загальну суму 21 656 191, 20 грн (арк. с. 176-177):

- № 5974 від 09.06.2020 на суму 6 471 607, 20 грн;

- № 5976 від 09.06.2020 на суму 15 184 584 грн.

У матеріалах справи відсутній додаток 4 до договору на 2020 рік і відповідач не надав суду доказів його подання оператору системи, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позивач самостійно визначав очікувані (прогнозовані) величини розподіленої електричної енергії на лютий-серпень 2020 року за фактичними обсягами розподіленої електричної енергії відповідних періодів минулого року і на підставі цих величин виставляв відповідачу рахунки для здійснення попередньої оплати за договором. Посилання відповідача на необґрунтованість зроблених позивачем розрахунків очікуваних (прогнозованих) величин розподіленої електричної у спірних періодах не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач належними та допустимими доказами не спростував їх невідповідності фактичним обсягами розподіленої електричної енергії відповідних періодів минулого року.

Протягом лютого-серпня 2020 року позивач за договором надав послуги з розподілу (передачі) електричної енергії на загальну суму 175 021 351, 46 грн, а відповідач без заперечень їх прийняв, що підтверджується підписаними сторонами актами виконання робіт (надання послуг):

1. за лютий 2020 року на загальну суму 34 460 753, 30 грн (арк. с. 39-40):

- № 2112 від 29.02.2020 на суму 11 090 155, 21 грн;

- № 2113 від 29.02.2020 на суму 23 370 598, 09 грн;

2. за березень 2020 року на загальну суму 30 686 145, 01 грн (арк. с. 41-42):

- № 3209 від 31.03.2020 на суму 20 623 593, 13 грн;

- № 3210 від 31.03.2020 на суму 10 062 551, 88 грн;

3. за квітень 2020 року на загальну суму 24 770 268, 30 грн (арк. с. 43-44):

- № 4352 від 30.04.2020 на суму 18 792 086, 85 грн;

- № 4353 від 30.04.2020 на суму 5 978 181, 45 грн;

4. за травень 2020 року на загальну суму 21 050 860, 57 грн (арк. с. 126-127):

- № 5345 від 31.05.2020 на суму 15 159 963, 48 грн;

- № 5344 від 31.05.2020 на суму 5 890 897, 09 грн;

5. за червень 2020 року на загальну суму 20 380 972, 70 грн (арк. с. 212-213):

- № 6533 від 30.06.2020 на суму 6 696 092, 42 грн;

- № 6534 від 30.06.2020 на суму 13 684 880, 29 грн;

6. за липень 2020 року на загальну суму 22 056 270, 74 грн (арк. с. 214-215):

- № 7720 від 31.07.2020 на суму 14 584 476,07 грн;

- № 7721 від 31.07.2020 на суму 7 471 794, 67 грн;

7. за серпень 2020 року на загальну суму 21 616 080, 84 грн (арк. с. 216-217):

- № 8919 від 31.08.2020 на суму 7 412 040, 85 грн;

- № 8920 від 31.08.2020 на суму 14 204 039,99 грн, копії яких містяться у матеріалах справи.

По факту надання послуг за березень та квітень 2020 року позивачем відповідачу були виставлені рахунки на оплату на суми підписаних сторонами актів виконання робіт (надання послуг), а саме: № 3832 від 31.03.2020 на суму 10 062 551, 88 грн та № 3833 від 31.03.2020 на суму 20 623 593, 13 грн (арк. с. 53-54); № 4961 від 30.04.2020 на суму 5 978 181, 44 грн та № 4962 від 30.04.2020 на суму 18 792 086, 85 грн (арк. с. 57-58).

Разом із супровідними листами № 2758/010.01-04 від 13.12.2019, № 49/010.01-04 від 10.01.2020, 273/010.01-04 від 11.02.2020, № 453/010.01-04 від 11.03.2020, № 633/010.01-04 від 09.04.2020, № 851/010.01-04 від 12.05.2020, № 851/010.01-04 від 12.05.2020 та № 1049/010.01-04 від 11.06.2020 частина вказаних вище рахунків та актів була надана відповідачу нарочно, про що свідчать відмітки на відповідних листах, а інші частина - направлена на його адресу поштою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (арк. с. 61-69, 110,178).

Згідно з умовами договору відповідач повинен був здійснювати розрахунки за послуги розподілу (передачі) електричної енергії шляхом попередньої оплати в розмірі 100% вартості очікуваних (прогнозованих) величин розподіленої електричної енергії на підставі самостійно отриманих у оператора системи (позивача) рахунків у перший робочий день місяця, що передує розрахунковому.

Таким чином, послуги за лютий 2020 року відповідач повинен був оплатити в строк до 02.01.2020, за березень 2020 року в строк до 03.02.2020, за квітень 2020 року в строк до 02.03.2020, за травень 2020 року в строк до 01.04.2020, за червень 2020 року в строк до 04.05.2020, за липень 2020 року в строк до 01.06.2020, за серпень 2020 року 01.07.2020 (включно).

Відповідач розрахунки за послуги спірного періоду в загальній сумі 177 777 499, 78 грн здійснив наступним чином:

1. за лютий 2020 року на загальну суму 44 164 218, 59 грн (арк. с. 70-72, 74, 76 ):

- меморіальний ордер № 1424810 від 16.01.2020 на суму 15 000 000 грн;

- меморіальний ордер № 1442871 від 31.01.2020 на суму 6 500 000 грн;

- меморіальний ордер № 1444099 від 04.02.2020 на суму 6 847 550 грн;

- меморіальний ордер № 1466521 від 19.02.2020 на суму 9 712 045, 63 грн;

- меморіальний ордер № 1514229 від 01.04.2020 на суму 6 104 622, 96 грн;

2. за березень 2020 року на загальну суму 21 909 226,38 грн (арк. с. 73, 75, 77-79, 85):

- меморіальний ордер № 1466520 від 19.02.2020 на суму 2 000 000 грн;

- меморіальний ордер № 1479513 від 02.03.2020 на суму 10 867 954, 37 грн;

- меморіальний ордер № 1517116 від 06.04.2020 на суму 3 706 000 грн;

- меморіальний ордер № 1542131 від 29.04.2020 на суму 1 283 218, 25 грн;

- меморіальний ордер № 1542132 від 29.04.2020 на суму 4 044 969, 76 грн;

- угода б/н від 30.04.2020 про припинення зобов`язань заліком зустрічних однорідних вимог на суму 7 084 грн;

3. за квітень 2020 року на загальну суму 24 768 658, 29 грн (арк. с. 80-84, 179):

- меморіальний ордер № 1542133 від 29.04.2020 на суму 2 239 000 грн;

- меморіальний ордер № 1544485 від 30.04.2020 на суму 10 000 000 грн;

- меморіальний ордер № 1544486 від 30.04.2020 на суму 2 761 000 грн;

- меморіальний ордер № 1565819 від 21.05.2020 на суму 8 789 671, 85 грн;

- меморіальний ордер № 1565820 від 21.05.2020 на суму 978 181,44 грн;

- угода б/н від 31.05.2020 про припинення зобов`язань заліком зустрічних однорідних вимог на суму 805 грн;

4. за травень 2020 року на загальну суму 21 050 055, 58 грн (арк. с. 111-112, 124-125):

- меморіальний ордер № 1582769 від 04.06.2020 на суму 11 595 000 грн;

- меморіальний ордер № 1582770 від 04.06.2020 на суму 5 000 000 грн;

- платіжне доручення № 1591819 від 11.06.2020 на суму 3 564 158, 48 грн;

- платіжне доручення № 1591818 від 11.06.2020 на суму 890 897, 10 грн;

5. за червень 2020 року на загальну суму 33 528 492, 42 грн (арк. с. 180-184, 207, 209):

- меморіальний ордер № 1618409 від 30.06.2020 на суму 13 832 400 грн;

- меморіальний ордер № 1618486 від 30.06.2020 на суму 9 022 230, 40 грн;

- меморіальний ордер № 1618487 від 30.06.2020 на суму 761 769, 60 грн;

- меморіальний ордер № 1618488 від 30.06.2020 на суму 216 000 грн;

- меморіальний ордер № 1618489 від 30.06.2020 на суму 3 000 000 грн;

- платіжне доручення № 1656658 від 30.07.2020 на суму 5 496 068, 27 грн;

- платіжне доручення № 1661019 від 31.07.2020 на суму 1 200 024, 15 грн;

6. за липень 2020 року на загальну суму 10 960 247, 72 грн (арк. с. 205-206):

- платіжне доручення № 1633055 від 10.07.2020 на суму 5 464 179, 45 грн;

- платіжне доручення № 1643901 від 20.07.2020 на суму 5 496 068, 27 грн;

7. за серпень 2020 року на загальну суму 21 396 600, 80 грн (арк. с. 208, 210-211):

- платіжне доручення № 1661020 від 31.07.2020 на суму 5 271 583, 05 грн;

- платіжне доручення № 1661018 від 31.07.2020 на суму 15 184 584 грн;

- платіжне доручення № 1724254 від 15.09.2020 на суму 940 433, 75 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не дотримувався умов договору в частині порядку здійснення розрахунків позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому заявив вимоги про сплату основного боргу з попередньої оплати послуг у розмірі 51 129 934, 58 грн, пені в розмірі 3 733 742, 35 грн та 3% річних у розмірі 426 739, 50 грн.

У процесі розгляду справи стан розрахунків між сторонами змінювався (відбувалось часткове погашення заборгованості за заявлені у позові періоди та додавались вимоги про стягнення заборгованість за поточні періоди).

Таким чином, з урахуванням заяв позивача про збільшення позовних вимог, поданих до суду 09.06.2020 і 10.07.2020, остаточними позовними вимогами, які розглядаються у даній справі, є вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 52 265 653, 86 грн, пені в розмірі 3 733 742, 35 грн та 3% річних у розмірі 426 739, 50 грн.

При цьому, заявлена до стягнення сума основного боргу в розмірі 52 265 653, 86 грн складається із залишку заборгованості за послуги, надані в червні 2020 року, та заборгованості з попередньої оплати послуг липня та серпня 2020 року.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний у матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг.

Щодо суми основного боргу

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми аналогічного змісту закріплені у частинах 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України

Згідно з положеннями статей 598 Цивільного кодексу України та 202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині здійснення повної та своєчасної попередньої оплати послуг розподілу (передачі) електричної енергії у період з лютого по серпень 2020 року.

Однак, у процесі розгляду справи відповідач повністю виконав свої зобов`язання з наданих йому позивачем за договором послуг протягом спірного періоду. Тому позовні в частині суми основного боргу в розмірі 52 265 653, 86 грн підлягають закриттю за відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо нарахування пені та клопотання позивача про зменшення розміру санкцій

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами пункту 6.6 договору за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує оператору системи пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожний день прострочення платежу , враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

У зв`язку із порушенням відповідачем визначених додатком 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019) строків оплати послуг позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 3 733 742, 35 грн за загальний період з 01.01.2020 по 21.05.2020, розрахунок якої здійснено за кожний місяць прострочення планових платежів окремо (за лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року).

Перевіркою наданого позивачем розрахунку пені судом виявлено помилки у визначенні початкових дат нарахування пені. Позивач здійснив нарахування пені за прострочення планових платежів з перших чисел місяців, які передували розрахунковим. Тоді як умовами пункту 11 додатку 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019) визначено, що попередня оплата здійснюється першого робочого дня місяця, що передує розрахунковому.

Таким чином, право на нарахування пені за прострочення планових платежів за лютий 2020 року у позивача виникло лише з 03.01.2020, за березень з 04.02.2020, за квітень з 03.03.2020, за травень з 02.04.2020 та за червень з 05.05.2020.

Після здійсненого судом перерахунку пеня за загальний період з 03.01.2020 по 21.05.2020 становить 3 519 988, 83 грн.

Суд не приймає до уваги заперечень відповідача щодо пені, оскільки база нарахування пені, якою є сума несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, визначена положеннями закону. Тому встановлення у договорі пені без прив`язки до суми невиконаного зобов`язання не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Стосовно нарахування пені за день виконання зобов`язання зі сплати заборгованості, суд звертає увагу відповідача, що такий порядок нарахування пені визначено умовами пункту 6.6 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. У разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, розгляд питання про зменшення сум штрафних санкцій, заявлених до стягнення, є правом господарського суду, яке може бути реалізовано судом, у тому числі за власною ініціативою, з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватись із дотриманням принципів розумності та справедливості, оскільки неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору передбачено виконання грошового зобов`язання відповідачем шляхом здійснення попередньої оплати у 100%-му розмірі за два місяці до дати фактичного прийняття ним послуги від позивача. Укладений сторонами договір є договором приєднання, який не надає відповідачу можливості пропонувати свої менш обтяжливі умови. Враховуючи обставини, наведені відповідачем у відзиві на позов та клопотанні про зменшення санкцій, а також те, що порушення зобов`язань були нетривалими; сума основного боргу в умовах наявної у відповідача значної дебіторської заборгованості погашена перед позивачем у повному обсязі і на момент несвоєчасного внесення сум попередньої оплати майнова сфера позивача не зазнавала фактичних втрат, суд дійшов висновку про можливість зменшення правомірно заявленої пені на 30%.

Тож, враховуючи часткову компенсацію можливих майнових втрат позивача за рахунок стягнення з відповідача 3% річних за час прострочення виконання ним грошового зобов`язання за договором, суд вважає, що зменшення суми стягуваної пені на 30% цілком узгоджується із завданнями та засадами господарського судочинства, а також принципами добросовісності, розумності і справедливості.

Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення пені в розмірі 2 463 992, 18 грн, з відмовою в частині стягнення пені в розмірі 1 269 750, 17 грн.

Щодо нарахування 3% річних

Також, у зв`язку із порушенням відповідачем визначених додатком 3 до договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 18.09.2019) строків оплати послуг позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 426 739, 50 грн за загальний період з 01.01.2020 по 21.05.2020, розрахунок яких здійснено за кожний місяць прострочення планових платежів окремо (за лютий, березень, квітень, травень та червень 2020 року).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку 3% річних судом виявлено: помилки у визначенні початкових дат нарахування 3% річних, аналогічні тим, що допущені у розрахунку пені; помилку в розрахунку 3% річних за прострочення планових платежів за лютий 2020 року у кількості днів нарахування в межах визначеного позивачем періоду з 01.02.2020 по 04.02.2020 замість чотирьох днів річні нараховано за 16 днів. Крім того, позивачем безпідставно включено у періоди нарахувань дні фактичних оплат, тоді як умовами договору не пердбачено такого порядку нарахування щодо 3% річних.

Судом здійснено перерахунок річних за загальний період з 03.01.2020 по 20.05.2020. При цьому, заявлена позивачем сума 3% річних за прострочення планових платежів за квітень 2020 року в розмірі 4 005, 20 грн знаходиться в межах здійсненого судом перерахунку, тому в цій частині суд приймає розрахунок позивача, оскільки визначення розміру позовних вимог є його процесуальним правом. Після здіснення судом перерахунку 3% річних становлять 364 472, 77 грн.

З огляду на наведене вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 364 472, 77 грн. У задоволенні позовної вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 62 266,73 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно із ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачена позивачем при поданні ним позовної заяви сума судового збору в розмірі 681 454, 45 грн за вимогою про стягнення основного боргу в розмірі 52 265 653, 86 грн, який погашено відповідачем в ході розгляду справи, підлягає поверненню позивачеві за ухвалою суду в разі подання ним відповідного клопотання.

Тому клопотання відповідача щодо покладення судом на позивача витрат зі сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу визнається судом необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Решта витрат зі сплати судового збору в розмірі 54 245, 55 грн згідно із ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 50 646, 72 грн (без урахування зменшення судом розміру пені, яке не впливає на відшкодування відповідачем позивачу судових витрат).

Інші заперечення, доводи та міркування сторін судом розглянуті, але до уваги та врахування при розгляді даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 52 265 653, 86 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, 7; ідентифікаційний код 42082379) на користь Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28; ідентифікаційний код 31793056) пеню в розмірі 2 463 992, 18 грн, 3% річних у розмірі 364 472, 77 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 646, 72 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 1 269 750, 17 грн та 3% річних у розмірі 62 266, 73 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.12.2020.

Суддя В.І. Ярошенко