УХВАЛА

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/9039/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про визнання вимоги за банківською гарантією такою, що не підлягає виконанню

у справі № 910/9039/20

за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 65-Б; ідентифікаційний код 00041467)

до Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стільців, буд. 50; ідентифікаційний код 14360506)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайдер" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 11В; ідентифікаційний код 41439327)

про стягнення 17 369 498, 01 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні відкритому ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 перебуває справи № 910/9039/20 за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до Акціонерного товариства "Банк Альянс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайдер" про стягнення з відповідача залишку несплачених коштів в розмірі 14 821 538, 50 грн на підставі гарантії № 12096-19 від 05.06.2019 у зв`язку із простроченням третьою особою сплати обов`язкових щомісячних платежів за договором позики № 161/18/С/11 від 31.05.2019.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за гарантією позивачем на існуючу суму заборгованості було нараховано штраф в розмірі 1 037 507, 70 грн, а за період з 31.03.2020 по 22.06.2020 нараховано 3 % річних - 102 049, 94 грн, інфляційні втрати - 163 392, 64 грн та пеню - 1 245 009, 23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.08.2020.

У підготовчому засіданні 12.08.2020 судом було оголошено перерву у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України та помилково зазначено дату наступного засідання 14.10.2020 оскільки вона припадає на неробочий день.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 підготовче засідання призначено на 16.10.2020.

Судове засідання 16.10.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 справу призначено до розгляду на 18.11.2020.

У судовому засіданні 18.11.2020 оголошено перерву до 02.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 11.12.2020.

02.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про визнання вимоги за банківською гарантією такою, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що у зв`язку із зміною істотних умов договору в частині строків погашення заборгованості, ОСОБА_1 вважає вимогу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про сплату грошовий коштів за Гарантією виконання № 12096-19 від 05.06.2019, виданої в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики № 161/18/С/11 від 31.05.2019, такою, що не підлягає виконанню.

Як про це зазначає заявник гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником та має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом та боржником.

19.03.2020 та 07.05.2020 АТ "Банк Альянс" було отримано письмові вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про сплату суми забезпечення за Гарантією на загальну суму Гарантії у розмірі 14 821 538, 50 грн.

Підставою для стягнення коштів за гарантією Державна інноваційна фінансово-кредитна установа називає те, що ТОВ "Вайдер" не виконало вимогу про дострокове погашення заборгованості за договором позики № 151/18/С/11 від 31.05.2019 у розмірі 14 821 538, 50 грн висунуту установою на підставі п. 4.1.4. договору, у зв`язку з порушенням ТОВ "Вайдер" графіку погашення заборгованості.

Водночас, заявник вказує, що оскільки гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником, законне право вимоги кредитора до гаранта може виникнути лише у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником.

Згідно з умовами банківської гарантії від № 12096-19 від 05.06.2019 та договору про надання гарантії № 12096-19 від 05.06.2019 виплата за гарантією здійснюється в разі невиконання (неналежного виконання) ТОВ "Вайдер" (Боржником) умов договору щодо розрахунків за договором позики № 161/18/С/11 від 31.05.2019.

Відтак, оскільки за основним зобов`язанням на переконання заявника, внаслідок зміни умов договору ТОВ "Вайдер" як позичальник не допустив порушень у вигляді невиконання (неналежного виконання) умов щодо розрахунків за договором позики № 161/18/С/11 від 31.05.2019, то у розумінні договору гарантії № 12096-19 від 05.06.2019 та банківської гарантії № 12096-19 від 05.06.2019 Банк (Гарант) є таким, що внаслідок відсутності гарантійного випадку не має обов`язку сплатити суму забезпечення за Гарантією на користь бенефіціара - Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на загальну суму Гарантії у розмірі 14 821 538,50 грн.

Так, розглянувши матеріали поданої позовної заяви ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд вказує наступне.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно ч. 4, 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, позовні вимоги третьої особи, що подала позов, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, лише у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні норм чинного Господарського процесуального кодексу України.

При тому, приписами статті 4 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Як вбачається із поданої позовної заяви, позивачем є - ОСОБА_1 , зокрема, з вимогою про визнання вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про сплату грошових коштів за Гарантією виконання № 12096-19 від 05.06.2019 такою, що не підлягає виконанню.

В той час, суд вказує про те, що предметом розгляду справи № 910/9039/20 за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до Акціонерного товариства "Банк Альянс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайдер" є стягнення 17 369 498, 01 грн, тоді, як предметом розгляду позовних вимог ОСОБА_1 є визнання вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про сплату грошових коштів за Гарантією виконання № 12096-19 від 05.06.2019 такою, що не підлягає виконанню.

Таким чином, з огляду на викладене вище, та враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що при зверненні третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій останній просить суд визнати вимогу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про сплату грошових коштів за Гарантією виконання № 12096-19 від 05.06.2019 такою, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не стосується предмету спору у даній справі, а отже, така заява не може бути прийнята судом до розгляду.

Керуючись статтями 4, 20, п. 1 ч. 1 ст. 175, та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору про визнання вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про сплату грошових коштів за Гарантією виконання № 12096-19 від 05.06.2019 такою, що не підлягає виконанню.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 07.12.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов