ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа№ 910/900/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Разіної Т.І.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 25.11.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 20.08.2020 (повний текст складено 01.09.2020)

у справі №910/900/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка"

до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк"

про стягнення заборгованості 307 316,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська національна розрахункова картка" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення заборгованості в розмірі 307 316,16 грн. за додатковими угодами № 30 від 14.07.2014, № 32 від 14.07.2014, № 52 від 20.04.2016, № 53 від 20.04.2016 до договору № 3BCZ від 01.09.2010 на супроводження програмних продуктів бек-офісу, за яким позивач зобов`язався в порядку, встановленому у договорі №3BCZ надавати обумовлені цим договором послуги, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався у встановлені строки оплачувати послуги позивача у розмірі та в порядку, встановленому договором №3BCZ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка" 235 116 грн. 48 коп. заборгованості та судовий збір у розмірі 3 526 грн. 75 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Зокрема скаржник зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків за Договором, не проведенням приймально-здавальних випробувань розробленого програмного забезпечення, не усуненням визначених відповідачем недоліків програмного забезпечення, у позивача відсутні правові підстави для надання відповідачу актів виконаних робіт та виставлення рахунків на їх оплату. З огляду на те, що позивач фактично не виконав роботи, які були предметом вище перелічених додаткових угод, у відповідача відсутній обов`язок здійснювати їх оплату. Також скаржник зазначив, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у призначенні експертизи, яка є необхідна при вирішення даного спору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Разіної Т.І., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17. Призначено справу до розгляду на 25.11.2020.

11.11.2020 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 залишити без змін.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача підтримав заявлене клопотання про призначення судової експертизи, а також підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник позивача заперечив проти заявленого клопотання відповідача про призначення судової експертизи, а також заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 залишити без змін.

Судовою колегією встановлено, що скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про призначення у справі № 910/900/17 судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів скаржник просить поставити наступні запитання:

- Чи належно виконані роботи з боку ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" за додатковими угодами №52 від 20.04.2016, №32 від 14.07.2014, №30 від 14.07.2014, №53 від 20.04.2016 укладеними до договору № 3BCZ від 01.09.2010?

- Чи придатні для належної роботи та впровадження АБ "УКРГАЗБАНК" у промислову експлуатацію розроблені ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" згідно з додатковими угодами №52 від 20.04.2016, №32 від 14.07.2014, №30 від 14.07.2014, №53 від 20.04.2016 укладеними до договору № 3BCZ від 01.09.2010 програмні продукти:

- Функціонал для реалізації СМС-повідомлень (додаткова угода №52 від 20.04.2016);

- Функціонал для обслуговування підсистеми "Mastercard Moneysend" (додаткова угода №32 від 14.07.2014);

- Функціонал для обслуговування підсистеми "Visa MoneyTransfer" (додаткова угода №30 від 14.07.2014);

- Функціонал для реалізації зміни бухгалтерської моделі обліку операцій зарахування P2P (додаткова угода №53 від 20.04.2016).

- В якому розмірі документально підтверджується заборгованість АБ "УКРГАЗБАНК" перед ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" за додатковими угодами №52 від 20.04.2016 , №32 від 14.07.2014, №30 від 14.07.2014, №53 від 20.04.2016 укладеними до договору № 3BCZ від 01.09.2010?

Вирішуючи питання щодо необхідності призначення у даній справі судової експертизи, судова колегія керувалась наступним.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ст.ст. 98, 99 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як видно з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання відповідача про призначення судової експертизи задоволенню не підлягає, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для призначення судової експертизи, та, окрім іншого, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду.

В судовому засіданні 25.11.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 01.09.2010 № 3ВСZ (далі договір) між сторонами у справі було укладено договір на супроводження програмних продуктів бек-офісу, відповідно до умов якого позивач виконує роботи по супроводженню наступних програмних продуктів бек-офісу банка: програмного забезпечення BCZ-Card+ (ПО BCZ-Card+); системи видання карток BCZ-PINprint; і технічної підтримки програмного забезпечення PRACLE (ліцензія SU-49) (п. 1 договору).

Даний договір вступає в силу з 01.09.2010 і діє до 31.08.2011. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, котрі залишились невиконаними в період дії цього договору (п. 10.1 договору).

Згідно п. 10.2 договору якщо протягом 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не виявить бажання розірвати договір, то він пролонгується ще на один рік на тих же умовах.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 14.07.2014 № 30 до договору банк доручає, а компанія виконує роботи по розробці в модулі емітента BCZ-Card+ функцій для обслуговування підсистеми "Visa Money Transfer (VMT)".

Пунктом 1.6 додаткової угоди від 14.07.2014 № 30 до договору передбачено, що вартість робіт визначена сторонами актом № 30 від 14.07.2014 про врегулювання вартості робіт, що є невідємною частиною даної додаткової угоди.

Роботи виконуються згідно з план-графіком узгодженим сторонами, що є невід`ємною частиною угоди (додаток 1) (п. 1.8 додаткової угоди від 14.07.2014 № 30 до договору в редакції змін від 31.12.2014 до додаткової угоди).

У відповідності до п. 2.4 додаткової угоди від 14.07.2014 № 30 до договору в редакції змін від 31.12.2014 до додаткової угоди строк виконання робіт до 01.08.2015.

Актом урегулювання вартості робіт по наданню ліцензії "Visa Money Transfer (VMT)" від 14.07.2014 № 30 сторони визначили, що у відповідності з додатковою угодою № 30 від 14.07.2014 вартість робіт наданню ліцензії на розроблені в модулі емітента BCZ-Card+ функції для обслуговування підсистеми "Visa Money Transfer (VMT)" складає 196000 грн.

Додатком 1 до додаткової угоди № 30 від 14.07.2014 сторони погодили план-графік реалізації проекту.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 14.07.2014 № 32 до договору банк доручає, а компанія виконує роботи по розробці в модулі емітента BCZ-Card+ функцій для обслуговування підсистеми "Mastercard Moneysend".

Пунктом 1.6 додаткової угоди від 14.07.2014 № 32 до договору передбачено, що вартість робіт визначена сторонами актом № 32 від 14.07.2014 про врегулювання вартості робіт, що є невідємною частиною даної додаткової угоди.

Роботи виконуються згідно з план-графіком узгодженим сторонами, що є невід`ємною частиною угоди (додаток 1) (п. 1.8 додаткової угоди від 31.12.2014 № 32 до договору в редакції змін від 31.12.2014 до додаткової угоди).

У відповідності до п. 2.4 додаткової угоди від 31.12.2014 № 32 до договору в редакції змін від 31.12.2014 до додаткової угоди строк виконання робіт до 01.08.2015.

Актом урегулювання вартості робіт по наданню ліцензії "Mastercard Moneysend" від 14.07.2014 № 32 сторони визначили, що у відповідності з додатковою угодою № 32 від 14.07.2014 вартість робіт наданню ліцензії на розроблене в модулі емітента BCZ-Card+ функцій для обслуговування підсистеми "Mastercard Moneysend" складає 190000 грн.

Додатком 1 до додаткової угоди № 32 від 14.07.2014 сторони погодили план-графік реалізації проекту.

Також між сторонами було укладено Додаткову угоду №53 від 20.04.2016 р. до Договору №3BCZ, за умовами якої відповідач зобов`язався виконати комплекс робіт по розробці в модулі емітента BCZ-CARD- функціоналу для реалізації зміни бухмоделі обліку операцій зарахування P2P (FAST FUNDS).

Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди №53 вартість робіт складає 144 399,36 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Банк сплатив 50% від загальної вартості робіт за додатковою угодою № 53.

Позивач зазначає, що зобов`язання за додатковою угодою №53 виконав у повному обсязі, після чого останнім було складено акт виконаних робіт №4111 від 15.06.2016 та відповідний рахунок на оплату робіт у розмірі 50% від загальної вартості робіт, а саме 42 116,48 грн., що було отримано Банком та підтверджується відміткою на повідомленні про отримання документів. Позивач вказує, що акт виконаних робіт №4111 відповідачем підписаний не був, заперечення на вказаний акт відповідачем не заявлялися.

Відповідно до п.2.1 Додаткових угод №30 та №32 до Договору №3BCZ, Банк проводить оплату за Роботи у відповідності до п.4 Договору.

Згідно з п. 4 Договору, вартість замовлених розробок нових модулів та/або доробка існуючих модулів ПО BCZ-Card+ розраховується виходячи із об`єму робіт та кількості людино/днів, затрачених на їх виконання (п.п.4.1.5).

Об`єм робіт по розробці (доробці) програмного модуля визначається виходячи з оцінки Заявки Банка, (п.п.4.1.6).

По завершенню оцінки об`єму робіт - Сторони підписують Акт урегулювання вартості розробки (доробки) модуля ПО BCZ-Card+. (п.п.4.1.8).

Відповідно до п.п.4.1.9 Договору, після визначення вартості розробки Банк сплачує Компанії його роботи в наступному порядку:

- 50% вартості розробки протягом п`яти банківських днів після затвердження Сторонами технічного завдання та плану-графіку робіт.

- 30% вартості - протягом п`яти банківських днів після завершення робіт по розробці, у строки передбачені планом-графіком робіт.

- 20% вартості - протягом п`яти банківських днів після введення програмного модуля в режим промислової експлуатації та підписання відповідного Акту.

Підставою для оплати розробок є рахунок-Фактури Компанії, який Банк сплачує не пізніше трьох банківських днів з дати їх отримання.

Отже, з наведеного вбачається що оплата за розробку модулів ПО BCZ-Card+ передбачену Додатковими угодами №30 та №32 до Договору №3BCZ проводиться поетапно.

Після укладення вказаних Додаткових угод відповідач 29.07.2014 сплатив на користь позивача 50% їх вартості, а саме за додатковою угодою № 30 - 98 000.00 грн., за додатковою угодою № 32 - 95 000,00 грн.

Позивач зазначає, що AT "УКРКАРТ" розробив в модулі емітента BCZ-Card+ функції для обслуговування підсистеми "Visa Money Transfer (VMT)" та в модулі емітента BCZ-Card+ функції для обслуговування підсистеми "Mastercard Moneysend" і передав результати робіт Банку, який в свою чергу розпочав та завершив випробувальні роботи даного продукту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що доказів повної оплати за виконані роботи за договором відповідачем суду представлено не було, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за договором на супроводження програмних продуктів бек-офісу від 01.09.2010 № 3ВСZ в сумі 235 116,48 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Судовою колегією встановлено, що відповідач 19.10.2015 отримав від Visa лист, в якому повідомляється, що всі необхідні перевірки для проекту Visa Direct були завершені та зазначається, що для вирішення будь-яких складнощів, необхідно звертатись до центру підтримки. Завірена копія зазначеного листа залучена до матеріалів справи.

Також, відповідач 03.03.2016 отримав від MasterCard Worldwide лист, в якому підтверджується, що акціонерний банк "Укргазбанк" провів успішне тестування системи MasterCard. Завірена копія зазначеного листа залучена до матеріалів справи.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що Visa та MasterCard Worldwide не надали б підтвердження успішного тестування систем Visa Direct та MasterCard, якби відповідач не виконав своїх зобовязань з виконання робіт, визначених додатковими угодами від 14.07.2014 №№ 30, 32 до договору.

Вищезазначені обставини були також встановлені в рішенні Господарського суду Київської області від 14.02.2017, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 та Постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2017 у справі № 911/3538/16.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судова колегія дійшла до переконання, що у відповідності до План-графіків реалізації проекту, якими є додатки 1 до Додаткової угоди №30 та № 32, етап проведення тестування та сертифікація в платіжній системі Visa та MasterCard Worldwide було завершено.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до п.п.4.1.8 Договору №3BCZ від 01.09.2010, Відповідач зобов`язаний сплатити Компанії 30% вартості робіт передбачених Додатковою угодою №30, що складає 58 800,00 грн. та 30% вартості робіт передбачених Додатковою угодою №32, що складає 57 000,00 грн.

Відповідно до п.п.2.2 Додаткових угод №30 та №32 до Договору №3BCZ, сторони проводять приймально-здавальні випробування Робіт, що означає - цей процес є двостороннім, тобто обидві сторони мають здійснити певні дії.

15.12.2015 АБ "Укргазбанк" направило Позивачу лист №170/10769/2015 в якому повідомило, що: "Наразі на завершальному етапі погодження у банку знаходяться документи щодо реалізації проекту переказів коштів з картки на картку в АБ "УКРГАЗБАНК". У зв`язку з цим, заплановано розпочати промислову експлуатацію проекту з 24.12.2015."

30.08.2016 AT "УКРКАРТ" направило Банку лист №1602/501, яким повідомила, що компанія готова офіційно прийняти виконані роботи за проектами "GASB49. Visa Money Transfer" та "GASB50. MasterCard MoneySend" та впровадити сервісу промислову експлуатацію у повному об`ємі. Разом з листом 1602/501 Банку були надані акт виконаних робіт №5725 від 29.08.2016 та рахунок-фактура №924 від 29.08.2016 на суму 98 000,00 грн., за Додатковою угодою № 30 та акт виконаних робіт №5726 від 29.08.2016 та рахунок-фактура №925 від 29.08.2016 р. на суму 95 000,00 грн. за Додатковою угодою № 32.

Як зазначалось вище, 20.04.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 53 до Договору №3BCZ від 01.09.2010, предметом якої є те, що Банк доручає, а Компанія виконує комплекс робіт (далі - Роботи) по розробці та доопрацюванню в модулі емітента «BCZ-Card+» функціоналу для реалізації зміни бухмоделі обліку операцій зарахування P2P (FAST FUNDS) (далі - ПЗ).

Відповідно до п. 2.1 Додаткової угоди №53 від 20.04.2016 вартість робіт становить 70 194,13 грн., крім того ПДВ 14 038 грн., всього 84 232,96 грн.

Банк сплачує 50% від загальної вартості Робіт, визначених в п.2.1 цієї Додаткової угоди після підписання Цієї Додаткової угоди протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати виставлення Компанією рахунку, (п.2.2).

Банк виконує остаточний розрахунок (50% від загальної вартості Робіт, визначених в 2.2 цієї Додаткової угоди) протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати виставлення Компанією рахунку після підписання Акту виконаних робіт, (п.2.3).

Передача ПЗ Банку оформляється шляхом підписання сторонами Акту виконаних робіт, (п.3.1).

По факту готовності ПЗ до використання Сторони проводять приймально-здавальні випробування ПЗ. (п.3.2)

Після виконання Робіт та завершення приймально-здавальних випробувань ПЗ Сторони підписують Акт виконаних робіт (п.3.3).

Сторони погодили, що період виконання Робіт за цією Додатковою угодою складає 30 (тридцять) робочих днів від дати підписання Сторонами цієї Додаткової угоди, (п.3.4)

Як вже зазначалось вище, передбачене Договором проведення Сторонами приймально-здавальних робіт означає, що цей процес є двостороннім, тобто обидві сторони мають здійснювати певні дії.

Судова колегія звертає увагу, що ПЗ яке розроблялось позивачем відповідно до вказаних угод, є функціоналом, що встановлюється в модулі емітента BCZ-Card+ як оновлення, що має відповідні функції, передбачені угодами.

Результати робіт (ПЗ) за Договором №3BCZ передаються Банку в електронному вигляді в архіві відповідальним працівникам банку, або викладаються на сервер банку, або оновлення установлюється адміністраторами позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, розроблене позивачем програмне забезпечення було передано банку в електронному вигляді 20.05.2016 у вигляді «оновлення», про що у той же день було повідомлено відповідальним працівникам банку, про що свідчить «електронний лист» від 20.05.2016р. 1:05 РМ.

У вказаному листі зазначено наступне:

«Шановні колеги! Потрібно встановити оновлення на модулі емітента на gasb3t та testg встановлено 685й.

Ставити кількома етапами:

1) ...

2) ...

3) ...

4) ...

5) ...

upgr_4_0_704_20160516_Fix»

Того ж дня, позивач повторно звернувся до представників відповіадча, про що свідчить «електронний лист» від 20.05.2016р. 2:19 РМ.

У вказаному листі зазначено наступне:

« ОСОБА_1 , добрий день. Сьогодні адміністратори УКРКАРТ передали в банк оновлення для BCZ- Card +, яке, крім іншого, містить в собі і функціональність, розроблену за проектом GASB92. Зміна бухмоделі обліку операцій зарахування P2P (FAST FUNDS).

Прохання посприяти установці всіх попередніх і цього поновлення на тестову середу BCZ-Card + банку для можливості співробітниками банку провести приймальні тестування.»

Судова колегія звертає увагу, що в матеріалах справи є «електронний лист» від 30.06.2016 направлений представником AT «УКРКАРТ» представнику АБ «Укргазбанк».

У листі зазначено наступне:

«ОСОБА_1, добрий день. На прохання Олександра Пранова (Голова правління AT «УКРКАРТ») пересилаю Вам ще раз інформацію по передачі в Банк функціональності в рамках проекту «Зміна бухмоделі обліку операцій зарахування P2P (FAST FUNDS).

Функціональність передана банку в пакеті оновлень upgr_4_0_704_20160516_Fix на підставі ...»

Листом від 23.09.2016 від працівника AT «УКРКАРТ» було отримано підтвердженням того, що дане оновлення - зміна бухмоделі обліку операцій зарахування P2P (FAST FUNDS), було встановлено в промисловій середі системи Укргазбанк 11.06.2016.

Так, у вказаному листі зазначено наступне:

«Тема листа: GASB92. Зміна бухмоделі обліку операцій зарахування P2P (FAST FUNDS)

Добрий день, ОСОБА_2 .

За даними, наданими нашими адміністраторами цей апгрейд (upgr_4_0_704_20160516_Fix) встановлений 11.06.2016»

Таким чином, від дня передання програмного забезпечення (20.05.2016) та до 15.06.2016, коли банку було направлено Акт виконаних робіт №4111 від 15.06.2016 та рахунок №668 від 15.06.2016 на оплату 50% від загальної вартості робіт, а саме на 42 116,48 грн., на переконання судової колегії, у відповідача було достатньо часу для тестування програми та висловлення своїх зауважень із приводу даної послуги. Проте відповідач не надав жодного зауваження щодо виконаних робіт за ДУ №53 від 20.04.2016 та не надав своїх заперечень щодо Акту виконаних робіт №4111 від 15.06.2016.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі зазначає, що в ході проведеного випробування банком були надані зауваження 16.06.2016. Далі сторони продовжували випробувальні роботи та усунення недоліків.

Далі скаржник посилається на електронний лист від 03.08.2016, в якому представник АТ «УКРКАРТ» звертається до працівника АБ «УКРГАЗБАНК» Євсюковій Юлії Миколаївни:

«Планова версія алгоритму задачі S01, викладена у документі «GASB92. Специфікація бізнес вимог vl.01.docx» у процесі реалізації була дещо змінена. Загальний опис процедур врегулювання наведено у документі, що додається. Кольором виділені пункти, що стосуються рахунку покриття переказів! Наведені Вами дані відповідають ЗМІНЕНОМУ алгоритму врегулювання. Документ «GASB92. Спеціфікація бізнес вимог vl.01.docx» підкорегую і надішлю Вам.»

Скаржник стверджує що це листування достеменно підкреслює, що сторони проводили випробування робіт і порівняно з Технічним завданням до програмного забезпечення погодженого під час укладення договору, воно було дещо змінено AT «Укркарт». Після випробування та зміненого технічного завдання акт виконаних робіт та рахунок згідно з вимогами договору на адресу банку не направлялись. До цього часу ці зауваження не усунуті. Після даного листування та наданих зауважень акт виконаних робіт та рахунок згідно з вимогами договору банку не направлялись.

Судова колегія звертає увагу, що переписка між сторонами із даного функціоналу, що долучена скаржником до матеріалів справи лише підтверджує те, що між сторонами йшов процес корегування та налаштування програмного забезпечення, яке передане Банку відповідно до ДУ №53 від 20.04.2016.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що у наданому сторонами електронному листуванні немає нічого, що свідчило про те, що відповідача щось не влаштовує та отримані програмні продукти не відповідають вимогам договору, що у ході тестування була виявлена помилка у роботі програми, яка була б не виправлена позивачем. Скаржник також не надав жодних доказів звернення до позивача по результатах даного налаштування із переліком недоліків у програмі та проханням виправити дані недоліки.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що на виконання умов п.2.2 Додаткової угоди № 53 від 20.04.2016 р. Відповідач сплатив 29.04.2016 р. грошову суму в розмірі 42 116,48 грн. (50% від загальної вартості Робіт).

У зв`язку з вищевикладеним твердження скаржника щодо не виникнення у нього обов`язку розрахуватись за розроблений позивачем програмний продукт на підставі ДУ №53 від 20.04.2016 - є необґрунтованими.

Відповідачем акти виконаних робіт зі своєї сторони підписані не були, заперечення на вказані акти відповідачем виконавцю не заявлялися, іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступив від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до п.4 Договору, після закінчення календарного місяця Сторони підписують Акт виконаних робіт по супроводженню, на підставі якого Компанія виставляє рахунок, який Банк сплачує не пізніше трьох календарних днів з дати його отримання. Підписаний акт Банк зобов`язаний повернути протягом 5 днів з дати отримання. (п.п.4.1.2 та 4.2.2).

У разі наявності у Банка заперечень по об`єму та якості супроводження, наданого в поточному місяці, Банк має право не підписувати акт та зобов`язаний у п`ятиденний строк в письмовому вигляді надати Компанії обґрунтоване заперечення, (п.п.4.1.3 та 4.2.3).

При умові неповернення Банком підписаного акту в строк, зазначений в п.4.1,2. даного Договору або не надання обґрунтованих заперечень щодо супроводження за поточний місяць в строк, зазначений в п.п.4.1.3. даного Договору, вважається, що супроводження в поточному місяці надано Компанією у повному обсязі та в належній якості, та прийнято Банком без заперечень, а Акт виконаних робіт вважається підписаним Сторонами, (п.п.4.1.4 та 4.2.4.)

Таким чином, відповідно до умов договору, банк зобов`язаний протягом п`яти днів з дати отримання акту, підписати його та повернути позивачу. У разі наявності у Банка заперечень щодо робіт, Відповідач мав право не підписувати акт та був зобов`язаний у п`ятиденний строк в письмовому вигляді надати Компанії обґрунтоване заперечення.

Враховуючи, що Банк не повернув Компанії підписані акти та не надав обґрунтованих заперечень щодо робіт, вважається що він прийняв роботи в повному обсязі, без заперечень, а акти вважаються підписаними Сторонами.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог посилався на закінчення строку виконання робіт за додатковими угодами та вказував на відсутність зобов`язання щодо підписання актів та оплати робіт.

Як вже зазначалося вище, строк дії договору був встановлений з 01.09.2010 до 31.08.2011 та неодноразово пролонговувався сторонами. Більш того, судова колегія зазначає, що закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які залишились невиконаними в період дії цього договору (п. 10.1 договору).

Посилання відповідача на порушення позивачем строків виконання робіт не стосуються правомірності або безпідставності стягнення грошових коштів, які є предметом спору у даній справі, а вказані наслідки не можуть бути підставою для відмови позивачу у реалізації його права на стягнення грошових коштів за виконані ним роботи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/900/17 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/900/17 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.12.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Т.І. Разіна