РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Чернігів справа № 927/149/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, 16600 ()

в інтересах держави в особі

позивача: Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області

вул. Ф.Сидорука, 9, смт Козелець, Чернігівська область, 17000 ()

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11"

вул. Жуковського, 17-а, смт Козелець, Чернігівська область, 17000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору, на стороні позивача: Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області

вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000 ()

про визнання договору укладеним та стягнення 106704,06грн

Представники учасників справи:

від позивача: Приходько О.С. - адвокат,

від відповідача: Лабадін І.О. - адвокат, Кутуков С.О. - адвокат, Москалець Г.І. - директор,

від третьої особи: Мойсієнко Н.О. - головний спеціаліст-юрисконсульт,

за участю прокурора Косенка О.Д.

У судовому засіданні 24.11.2020 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

Заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11", в якому просить суд:

визнати укладеним між Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, у редакції позивача, яка міститься в позовній заяві;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" 106704,06грн пайової участі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не забезпечив пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець шляхом укладення відповідного договору та не заплатив пайовий внесок.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області; провадження у справі №927/149/20 зупинено до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18.

Ухвалою суду від 31.07.2020 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.08.2020. Також встановлено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

26.08.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення, які прийняті судом до розгляду.

Підготовче засідання відкладалось на 16.09.2020 та на 01.10.2020, про що прокурор та третя особа повідомлені під розписку, на електронні адреси позивача та відповідача направлено ухвали від 26.08.2020 та від 16.09.2020.

У підготовчому засіданні 01.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання на 12.10.2020, про що третя особа повідомлена під розписку, на електронні адреси прокуратури, позивача та відповідача направлено ухвалу від 01.10.2020.

До початку підготовчого засідання 12.10.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд поновити строк для подання відзиву та доказів і відмовити у задоволенні позову. Також у відзиві відповідач зазначає, що прокуратурою був пропущений строк позовної давності для подання вказаного позову та у прокуратури відсутні підстави подавати відповідний позов в інтересах Козелецької селищної ради.

У підготовчому засіданні 12.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу, якою продовжив строк для подання відзиву та доказів до 12.10.2020 та відклав підготовче засідання на 22.10.2020, про що відповідач та третя особа повідомлені під розписку, на адреси прокуратури та позивача направлено ухвалу від 12.10.2020.

19.10.2020 до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор зазначає, що наведені у відзиві доводи не спростовують обґрунтованість вимог прокурора, викладених у позовній заяві та долучених до неї доказів.

21.10.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що твердження відповідача є необґрунтованими і не спростовують доводів, зазначених у позовній заяві.

22.10.2020 на електронну пошту суду від прокуратури надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь прокурора у судовому засіданні. У клопотанні також зазначено, що наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 визначено 11.09.2020 днем початку роботи обласних прокуратур. З цієї дати відбулось перейменування прокуратури Чернігівської області у Чернігівську обласну прокуратуру, про що внесено відомості до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Реквізити прокуратури, у тому числі адреса місцезнаходження, засоби зв`язку та код ЄДРПОУ залишилися без змін.

22.10.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, яке прийнято судом до розгляду.

У підготовчому засіданні 22.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 23.10.2020.

У підготовчому засіданні 23.10.2020 суд відмовив Ніжинській місцевій прокуратурі у задоволенні клопотання про витребування доказів, залишив без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" про витребування доказів, відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" у клопотанні про поновлення строку для подання доказів, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.10.2020.

29.10.2020 від відповідача до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності від 29.10.2020, яка прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 29.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 11.11.2020, про що відповідач, третя особа та прокурор повідомлені під розписку, на адресу позивача направлено ухвалу-виклик від 29.10.2020.

10.11.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява від 10.11.2020 №03-09/1917 про розгляд справи за відсутності позивача. Також 11.11.2020 на електронну адресу суду від Чернігівської обласної прокуратури надійшла ідентична заява позивача від 10.11.2020 №03-09/1917 про розгляд справи за відсутності позивача.

У судовому засіданні 11.11.2020 суд, відповідно до ч.4 ст.170ГПК України, залишив без розгляду заяву, яка надіслана позивачем, оскільки вона не підписана електронним цифровим підписом та задовольнив заяву, надіслану прокуратурою, оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 24.11.2020, про що відповідач, третя особа та прокурор повідомлені під розписку, на адресу позивача направлено ухвалу-виклик від 11.11.2020.

16.11.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання від 13.11.2020 про поновлення строку для подання клопотання і доказів та подання додаткових письмових доказів. До клопотання відповідачем додано відповідні докази. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на неможливість подання заявлених доказів у встановлений строк та поважність причин неподання клопотання та доказів у встановлений законом строк.

У судове засідання 24.11.2020 прибули повноважні представники учасників справи.

Враховуючи приписи ст. 207 ГПК України, заслухавши думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи та те, що відповідач обґрунтував причини неподання клопотання і доказів у строк, визначений законом, суд відповідно до ст. 80, 119 ГПК України постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання відповідача, поновив строк для подання клопотання та встановив додатковий строк для подання доказів до 24.11.2020.

Прокурор, представник позивача, третя особа підтримали позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача підтримав заперечення проти позову з викладених у відзиві на позов підстав.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Козелецької селищної ради Чернігівської області XIII сесії VI скликання від 03.02.2014 затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець (а.с. 20т.1).

Згідно з п.2.4 вказаного Положення розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець визначається у відповідності до пунктів 2.2 і 2.3 цього Положення і становить у разі будівництва житлових будинків (за винятком тих, що перелічені у п.1.5 цього Положення) - 2 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта (а.с.21-24 т.1).

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області 24.12.2015 зареєстровано декларацію № ЧГ 87 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-III категорії складності (а.с. 28-30 т.1).

Відповідно до означеної декларації об`єктом будівництва є багатоквартирний житловий будинок (доступне житло) - 2 корпус по вул. Жуковського, 17-а, смт Козелець, Чернігівська обл., замовником будівництва є Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11".

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 5335,203 тис. грн, в тому числі витрати на будівельні роботи 4245,721 тис. грн, витрати на устаткування, меблі, інвентар - 11,426 тис. грн., інші витрати - 1078,056 тис. грн (а.с. 31 т.1).

Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на виконання п. 5.5.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на II квартал 2018 року, затвердженого наказом Північного офісу Держаудитслужби від 07.03.2018 № 34 (зі змінами) та у відповідності до вимог ст. 113 Бюджетного кодексу України, Порядку проведення Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами державного фінансового аудиту виконання місцевих бюджетів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 698 зі змінами, Методичних рекомендацій з організації та проведення державного фінансового аудиту виконання місцевих бюджетів, затверджених наказом ГоловКРУ України від 13.03.2007 № 50 проведено державний фінансовий аудит виконання бюджету смт Козелець за період з 01.07.2014 по 30.04.2018, за результатами якого складено аудиторський звіт (а.с. 33-41 т.1).

У звіті встановлено, що "будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а, замовником якого є ТОВ "Трансбудсервіс 11", здійснювалось не за державної підтримки по програмі Доступне житло, а за власний кошт, фінансової підтримки з державного або місцевого бюджетів на будівництво не надходило, у зв`язку з чим усі квартири у вищевказаному будинку були реалізовані на комерційній основі за договорами купівлі-продажу нерухомого майна.

Факт відсутності у Козелецької селищної ради документів, що підтверджують надання державної підтримки для будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, засвідчено селищним головою смт Козелець у своєму поясненні.

Отже, відсутність державної підтримки при будівництві багатоквартирного житлового будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а спростовує його приналежність до категорії "доступне житло", а разом із цим, виключає із переліку замовників, які відповідно до ч.4 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Оскільки будівництво багатоквартирного житлового будинку фактично здійснювалось не як "доступне житло", тобто за відсутності державної підтримки відповідно до Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 №1249 зі змінами, ТОВ "Трансбудсервіс 11" зобов`язаний був ініціювати укладання договору про пайову участь із Козелецькою селищною радою та сплатити пайовий внесок до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, як це передбачено вимогами ч.2 та ч.9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

З іншого боку Козелецька селищна рада у відповідності до ст. 28 п. б Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - ЗУ Про місцеве самоврядування) уповноважена здійснювати контроль за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету з боку підприємств та організацій незалежно від форми власності.

Проте з боку Козелецької селищної ради не здійснювався контроль щодо наявності у замовника будівництва ТОВ "Трансбудсеріс 11" законодавчо визначених підстав (як то: договір про резервування житлової площі та/або договір сприяння у будівництві, договір про будівництво (придбання) доступного житла, укладених з виконавцем заходів Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки, як це передбачено вимогами п, 9 Порядку забезпечення громадян доступним житлом), які б підтверджували статус будівництва багатоквартирного будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а як "доступне житло" та надавали право не бути залученим до пайової участі у розвитку інфраструктури смт Козелець."

Козелецька селищна рада звернулась до ТОВ "Трансбудсервіс 11" з листом від 10.09.2018 №03-09/1815, у якому пропонувала відповідачу звернутись до Козелецької селищної ради у строк до 28.09.2018 для укладання договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури на території населених пунктів Козелецької селищної ради по об`єкту - будівництво багатоквартирного будинку по вул. Жуковського, 17-а в смт Козелець в добровільному порядку (а.с. 42 т.1).

Відповідач листом від 28.09.2018 № 54 повідомив позивача про те, що згідно з деклараціями про початок виконання будівельних робіт від 28.03.2013 і 17.10.2014 та про готовність об`єкта до експлуатації від 15.08.2014 і 24.12.2015, зареєстрованими в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського, буд. 17А смт Козелець зазначене як доступне житло (а.с.43 т.1).

Як зазначив прокурор, після проведення державного фінансового аудиту інших заходів щодо укладання договору про пайову участь орган місцевого самоврядування не вживав.

На запити прокуратури, згідно з інформацією Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", наданою в листах:

від 01.11.2018 №420 установлено, що житловий будинок за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17а, забудовник ТОВ "Трансбудсервіс 11" був затверджений Міжвідомчою комісією (Протокол від 05.11.2013) до участі в реалізації Порядку 140 та Порядку 343. По даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла фінансові послуги для будівництва багатоквартирного житлового будинку, в тому числі за програмою "Доступне житло" не надавалися (а.с. 83-89 т.1).

від 28.12.2018 № 2880/06.1 установлено, що протоколом Міжвідомчої комісії від 05.11.2013 до участі в реалізації Програми будівництва (придбання) доступного житла було затверджено житловий багатоквартирний будинок по вул. Жуковського, 17-а в смт Козелець Чернігівської області, забудовником якого є ТОВ "Трансбудсервіс 11". Водночас, по даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла жодних договорів не укладалось, квартири відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 140 від 11.02.2009 та Порядку, затвердженого постановою Уряду № 343 від 25.04.2012, не реалізовувались (а.с. 44 т.1).

Ніжинською місцевою прокуратурою Козелецькому селищному голові Дмитренко О.Б. направлено лист від 13.03.2019 №1484вих.19 щодо необхідності поінформувати місцеву прокуратуру про вжиті заходи щодо укладення договору про участь ТОВ "Трансбудсервіс 11" у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури на території населених пунктів Козелецької селищної ради (а.с. 45 т.1).

У відповідь на вказаний лист Козелецька селищна рада листом від 19.03.2019 №03-09/613 надала відповідну інформацію, зокрема, повідомила, що 18.03.2019 на засіданні виконкомому Козелецької селищної ради прийнято рішення № 582-42-VIII "Про укладення договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради" щодо ТОВ "Трансбудсервс-11", яким вирішено: затвердити розмір пайової участі у сумі 160056,09грн що становить 3% від загальної кошторисної вартості будівництва багатоповерхового житлового будинку - 2 корпус у сел. Козелець по вул. Жуковського, 17 А та укласти договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради між Козелецькою селищною радою та ТОВ "Трансбудсервіс 11" (а.с. 46-48 т.1).

Козелецькою селищною радою 19.03.2019 на адресу відповідача листом № 03-08/608 (цінним з описом вкладення з повідомленням про вручення) направлено відповідачу договір від 19.03.2019 про пайову участь з додатком, який було вручено 21.03.2019 (а.с. 49-54).

Як зазначає прокурор, відповідачем договір про пайову участь укладено не було.

При цьому, місцевою прокуратурою при вивченні вказаного договору установлено, що Козелецькою селищною радою не вірно визначено розмір пайової участі у договорі, який направлено до ТОВ "Трансбудсервіс 11". Органом місцевого самоврядування при здійсненні розрахунку суми, на яку укладається договір, застосовано коефіцієнт 3% від кошторисної вартості Об`єкту. Поруч з цим, п. 24.2 Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, у редакції від 03.02.2014, яка діяла на час введення об`єкта в експлуатацію, розмір пайової участі повинен складати 2% від кошторисної вартості будівництва об`єкта.

З огляду на викладене, 19.04.2019 Ніжинською місцевою прокуратурою направлено позивачу лист №2184вих19 про необхідність вжиття заходів щодо укладення договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради з урахуванням вимог Положення, яке діяло на момент введення об`єкта в експлуатацію, направлення належного договору для підписання до ТОВ "Трансбудсервіс 11" та вжиття заходів щодо пред`явлення позову (а.с. 55 т.1).

Козелецька селищна рада листом від 03.05.2019 №03-09/942 повідомила прокуратуру про те, що 29.03.2019 на засіданні виконкомому Козелецької селищної ради прийнято рішення про укладення договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради між Козелецькою селищною радою та ТОВ "Трансбудсервс-11" та затверджено для товариства розмір пайової участі (внеску0 у сумі 156407,67грн, що становить 3 відсотки від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта. Договір було направлено на адресу ТОВ "Трансбудсервс-11"листом з описом вкладення, проте поштовим відділенням повернуто лист у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

23.04.2019 на засіданні виконкомому Козелецької селищної ради прийнято рішення № 624- 45/VII про внесення зміни до рішення виконавчого комітету № 582-42/ VII від 18.03.2019 "Про укладання договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради", яким пункт 1 рішення викладено в іншій редакції: "Затвердити для ТОВ "Трансбудсервіс 11" () розмір пайової участі (внеску) у сумі 106704,06грн, що становить 2 % від загальної кошторисної вартості будівництва багатоквартирного житлового будинку - 2 корпус у сел. Козелець по вул. Жуковського, 17 А" (а.с. 56-60 т.1).

Козелецькою селищною радою на юридичну адресу відповідача супровідним листом від 02.05.2019 № 03-08/932 (поштовою кореспонденцією листом цінним з описом вкладення) направлено договір від 02.05.2019 про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець з додатком та запропоновано до 13.05.2019 повідомити про результати (а.с. 61-64 т.1).

Прокурор зазначає, що відповідач не отримав вказані документи та, відповідно, не уклав договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, що також підтверджується листами Козелецької селищної ради від 14.05.2019 №03-09/990, від 27.05.2019 №03-09/1049 (а.с. 65-66 т.1).

Місцевою прокуратурою 27.08.2019 направлено лист №63-170вих-19 до Козелецької селищної ради, в якому, зокрема, рекомендовано здійснити вручення відповідних документів нарочно директору ТОВ "Трансбудсервіс 11" ОСОБА_1 , який є членом виконавчого комітету селищної ради (а.с. 67 т.1).

У відповідь на вказаний лист, Козелецька селищна рада листом від 09.09.2019 № 03- 09/1672 надала інформацію про те, що лист з проектом відповідного договору, який було повторно направлено ТОВ "Трансбудсервіс 11" засобами поштового зв`язку, 11.07.2019 повернувся до Козелецької селищної ради у зв`язку із закінченням терміну зберігання у відділенні Укрпошта.

Місцевою прокуратурою направлено лист від 15.10.2019 №63-1026вих19 до Козелецької селищної ради з вимогою надіслати у строк до 30.10.2019 відповідну інформацію та документи по ТОВ "Трансбудсервіс 11" (а.с. 70 т.1).

Козелецька селищна рада листом від 29.10.2019 вих. № 03-09/1995 повідомила прокуратуру, зокрема, про те, що на засіданні виконкому Козелецької селищної ради 23.10.2019 вжито заходи щодо вручення договору від 23.10.2019 про пайову участь директору ТОВ "Трансбудсервіс 11" ОСОБА_1., який відмовився від отримання вказаного договору, про що складено акт. Також зазначено, що договір повторно направлено на адресу підприємства листом з описом вкладення для добровільного підписання в строк до 30.10.2019 (а.с. 71-77 т.1).

В акті про відмову від отримання документу від 23.10.2019, підписаного головним спеціалістом юридичного відділу Козелецької селищної ради Пушкар І.М. в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4., зокрема, зазначено, що директору ОСОБА_1. зачитано основні пункти договорів.

Як зазначає прокурор, лист від 23.10.2019 №03-08/1963 з проектом договору вручено представнику ТОВ "Трансбудсервіс 11" 08.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 78 т.1).

Козелецька селищна рада листом від 27.11.2019 №03-09/2235 повідомила місцеву прокуратуру про те, що позов про визнання вищевказаного договору укладеним нею не заявлявся (а.с. 79 т.1).

Місцевою прокуратурою у зв`язку з вивченням підстав для представництва інтересів держави в суді направлялись запити до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області (від 05.12.2019 №63-2078вих19), до Міністерства розвитку громад та територій України (від 06.12.2019 №63-2101вих19) (а.с. 80,82 т.1).

Державна архітектурно-будівельна інспекція в Чернігівській області листом від 13.12.2019 №2882-19 повідомила про те, що законодавством не передбачено повноважень органів держархбудконтролю щодо перевірки достовірності інформації про сплату замовниками пайової участі, як і перевірки про кошторисну вартість та вартість основних фондів під час прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію (а.с. 83 т.1).

За таких обставин, прокурор наголошує на тому, що позивачу саме у серпні 2018 року стало відомо, що будівництво вказаного багатоквартирного житлового будинку здійснювалось ТОВ "Трансбудсервіс 11" не за державної підтримки по програмі "Доступне житло", а за власний кошт. Таким чином, прокурор зазначає, що відсутність державної підтримки при будівництві багатоквартирного житлового будинку - 2 корпус по вул. Жуковського, 17-а в сел. Козелець спростовує його приналежність до категорії "Доступне житло", а разом із цим, виключає із переліку замовників, які відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Отже, у ТОВ "Трансбудсервіс 11" виник обов`язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Козелець шляхом укладення відповідного договору та перерахування до бюджету коштів у розмірі, визначеному таким договором.

У відповіді на відзив прокурор, зокрема, зазначив, що Козелецька селищна рада як орган місцевого самоврядування перебуває поза межами процесу фінансування будівництва приватними суб`єктами господарювання, процедури прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію, також позбавлений можливості контролювати процес надходження коштів на рахунки приватних суб`єктів господарювання, реалізацію ними забудованого нерухомого майна та позбавлений можливості здійснювати контроль за дотриманням чинного законодавства приватними суб`єктами господарювання. Отже, Козелецька селищна рада не знала і не могла знати про безпідставне зазначення ТОВ "Трансбудсервіс 11" у декларації інформації про введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку "Доступне житло".

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач у відзиві, зокрема, зазначив про те, що на момент звернення прокурора з даним позовом до суду трирічний строк позовної давності був пропущений без поважних причин. Так, 28.12.2015 листом за №98 ТОВ "Трансбудсервіс 11" направило на адресу Козелецької селищної ради копію декларації № ЧГ 87 від 24.12.2015 про готовність об`єкта до експлуатації. Аналогічний за змістом лист було направлено Козелецькій селищній раді 18.08.2014 за №56. При цьому, 07.11.2014 за №72 направлено лист про те, що житловий будинок за адресою: Чернігівська область, смт Козелець, вул. Жуковського, 17А, 17000 включено до переліку для участі в програмі "Доступне житло", що відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі не залучаються і товариством розроблено власну програму про надання безпроцентного кредитування на придбання житла. Крім того, відповідач зазначає про те, що були публікації у місцевих засобах інформації щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку за державною програмою "Доступне житло", але за власний кошт. Отже, відповідач вважає, що найпізніше у грудні 2015 року Козелецькій селищній раді було відомо про завершення будівництва вказаного вище будинку.

Також відповідач вважає, що у прокуратури були відсутні підстави подавати відповідний позов з огляду на необґрунтованість підстав його пред`явлення в інтересах Козелецької селищної ради і заступник керівника місцевої прокуратури має право підписувати позовні заяви від імені прокурора лише у разі відсутності на дату її підписання і подання керівника місцевої прокуратури та його першого заступника.

Крім того, вказує на те, що представлені прокуратурою до позову докази направлення та вручення проекту договору від 23.10.2019, свідчать про те, що такий проект договору не вручався ТОВ "Трансбудсервіс 11".

Договір про пайову участь відповідача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець між сторонами так і не був укладений, що й спричинило даний спір.

Надаючи нормативно-правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Щодо правомірності звернення до суду заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури з позовом в інтересах держави суд зазначає наступне.

Відповідно до стаття 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 статі 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи значення поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Законом України "Про прокуратуру" визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" містить, зокрема, такі норми:

1. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

4. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з приведеними у позові доводами прокурора у спірних правовідносинах прокурор захищає економічний інтерес держави, який полягає у прагненні щодо надходження до місцевого бюджету передбачених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури територіальної громади селища.

Уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах є Козелецька селищна рада, яка представляє інтереси територіальної громади, здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Козелецька селищна рада неналежно здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах з огляду на значну тривалість періоду порушення інтересів держави і не подання позову до суду задля захисту у судовому порядку порушених інтересів держави.

Надіслання прокурором позивачу листа від 19.02.2020 №66-3196 з приводу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є належним повідомленням позивача про звернення прокурора до суду з цим позовом і тому позивач не був позбавлений можливості оскаржити підстави для представництва інтересів держави прокурором, але наразі не зробив цього.

Викладене за оцінкою господарського суду свідчить про виключність даного випадку і дотримання прокурором встановленого чинним законодавством порядку здійснення представництва інтересів держави в суді.

Крім того, слід зазначити, що на даний час в органах прокуратури діють місцеві прокуратури. Повноваження прокурора, передбачені ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 ГПК України, ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" виконують керівники місцевих прокуратур, їх перші заступники та заступники. Відповідно до наказу прокурора Чернігівської області від 26.12.2018 №444к ОСОБА_3 призначено на посаду заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури. Відтак, ОСОБА_3 є уповноваженою особою на звернення до суду з позовами в інтересах держави при реалізації повноважень, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 ГПК України, ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" та, відповідно, підписання позовних заяв.

Статтею 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Обов`язковість укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлена Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Отже, позовні вимоги прокурора про визнання договору про пайову участь укладеним і про стягнення з відповідача на користь позивача передбаченої таким договором суми коштів пайової участі є ефективним способом захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах. Даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

За змістом ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин:

1. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

2. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

3. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

4. До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва:

1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;

7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

5. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

6. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

7. Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 30 цього Закону.

8. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

9. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

10. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

11. Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Затверджене рішенням Козелецької селищної ради XIII сесії VI скликання від 03.02.2014 Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець містить, зокрема, такі норми (пункти):

1.3. Дія цього Положення поширюється на всіх замовівників, незалежно від форми власності, які здійснюють будівництво на території селища Козелець, за винятком тих, що перелічені у п. 1.5. цього Положення.

1.4. Встановлений селищною радою для замовників розмір пайової участі не може перевищувати граничний розмір пайової участі, встановлений згідно законодавства.

Граничний розмір пайової участі з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва-об`єкта - для нежитлових будівель та споруд;

4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

1.5.3 До пайової участі не залучаються замовники у разі будівництва з дотриманням вимог чинного законодавства: будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла.

2.1. Пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець полягає у перерахуванні замовником до бюджету Козелецької селищної ради коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, згідно з Договором.

2.2. Величина пайової участі визначається у розрахунку, який є невід`ємною частиною Договору, укладеному з сільською радою, як відсоток від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нррмами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж, споруд та транспортних комунікацій.

2.4 Розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелецьвизначається у відповідності до пунктів 2.2 і 2.3 цього Положення і становить у разі будівництва:

2.4.1. нежитлових будівель та споруд (за винятком тих, що перелічені у п. 1.5. цього Положення) - 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

2.4.2. житлових будинків (за винятком тих, що перелічені у п. 1.5. цього Положення) - 2 %. загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

2.4.3. житлових будинків з вбудовано-прибудованими об`єктами комерційного призначення, розмір коштів пайової участі визначається диференційовано, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкту (будівництво об`єкта комерційного призначення - відповідно до пункту 2.4.1будівництво житлового будинку - відповідно до пункту 2.4.2.);

2.4.4. об`єктів самочинного будівництва - 5 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта (за винятком об`єктів, які за рішенням суду підлягають знесенню).

4.1 Договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації секретарем селищної ради звернення замовника про його укладення та передує прийняттю виконавчим комітетом селищної ради рішення про надання згоди на виготовлення проектної документації на будівництво об`єкта.

4.2. Підготовку договору проводить заступник селищного голови по виконавчій роботі на підставі звернення замовника про укладення договору до селищної ради та доданих документів:

- завірена копія правовстановлюючих документів на право володіння або користування земельною ділянкою;

- завірена копія правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна;

- завірена копія технічного паспорта об`єкта нерухомого майна;

- матеріали інвентаризації, виготовлені міжміським бірро технічної інвентаризації;

- посвідчена згода власників суміжних земельних ділянок, співвласників приміщення, власників суміжних приміщень;

- погодження керівника відповідної житлово-експлуатаційної організації, на балансі якої знаходиться будинок або протокол загальних зборів членів ОСББ, ЖБК, КІЗ чи ПОЖ;

- за умови придбання власності у спільну сумісну власність подружжя - нотаріально завірена згода чоловіка чи дружини та завірена копія свідоцтва про одруження; в разі, якщо діти є співвласниками житла - рішення органу опіки і піклування;

- погоджена головним архітектором ескізна пропозиція об`єкта будівництва;

- висновок уповноважених органів у галузі охорони пам`яток історії та культури - у разі, якщо об`єкт є пам`яткою архітектури;

- завірені копії: свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної чи фізичної особи), довідки з ЄДРПОУ;

- завірена копія паспорта фізичної особи чи керівника юридичної особи;

- завірена копія вцтягу з Єдиного державного реєстру юридичних оріб та фізичних осіб- підприємців;

- інформація про банківські реквізити (розрахунковий рахунок, банк, МфО).

4.3. Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

4.5. Невід`ємною частиною договору є розрахунок розміру пайової участі. Розрахунок розміру пайової участі проводиться бухгалтером селищної ради протягом десяти робочих днів 3 дня реєстрації селищною радою звернення замовника про проведення розрахунку до Договору у грошовому виразі відсоткового значення від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта на підставі доданих до нього, документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта з техніко-економічними показниками.

Отже, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положенням про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець встановлено обов`язковість укладення договрів про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту замовником, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, крім випадків, зокрема, у разі будівництвабудинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла.

Відповідно до встановлених судом обставин будівництво вказаного багатоквартирного житлового будинку - 2 корпус по вул. Жуковського, 17-а в сел. Козелець здійснювалось ТОВ "Трансбудсервіс 11" не за державної підтримки по програмі "Доступне житло", а за власний кошт.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 №1249 затверджено Державну цільову соціально-економічну программу будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки.

Відповідно до Порядку забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від11.02.2009 №140, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає механізм забезпечення громадян доступним житлом відповідно до Державної цільової соціально-економічної програми будівництва придбання) доступного житла на 2010-2017 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1249. Забезпечення громадян доступним житлом здійснюється шляхом надання державної підтримки, яка полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або надання пільгового іпотечного житлового кредиту (далі - державна підтримка).

Згідно з п. 3 Порядку виконавець заходів Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки (далі - виконавець) визначається у порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для надання державної підтримки з метою будівництва (придбання) доступного житла, затвердженому відповідно до законодавства.

Державна підтримка надається шляхом: сплати за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету 30 відсотків вартості нормативної площі доступного житла. При цьому громадянин вносить на свій поточний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, кошти в обсязі 70 відсотків вартості нормативної площі доступного житла; надання уповноваженими банками або виконавцем (у разі, коли це передбачено законом) пільгового іпотечного житлового кредиту на строк до 30 років. Відсоткова ставка фінансування за такими кредитами встановлюється у розмірі не більше облікової ставки Національного банку плюс 2 відсотки (п.8 Порядку).

Відповідно до п.9 Порядку виконавець для надання державної підтримки:

1) укладає:

з уповноваженими ним банками - договори про співпрацю щодо відкриття та обслуговування поточних рахунків громадян для надання державної підтримки, в яких обов`язково передбачається умова стосовно безспірного списання виконавцем з поточного рахунка громадянина коштів для будівництва (придбання) доступного житла;

із забудовником - договір про резервування житлової площі та/або договір про сприяння у будівництві, а також договір про будівництво (придбання) доступного житла. Сума відшкодування витрат за часткове виконання функцій замовника виконавцем, яка визначається у кожному із зазначених договорів, становить не більш як 0,4 відсотка вартості договору;

з громадянином - договір про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, відповідно до якого громадянин доручає виконавцю розпоряджатися коштами на поточному рахунку, які складаються з суми вартості об`єкта фінансування та суми винагороди (відшкодування). Сума винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів, яка визначається у кожному із зазначених договорів, становить не більш як 0,7 відсотка вартості договору;

2) затверджує порядок взаємодії між громадянами, забудовниками та уповноваженими банками і вимоги до них за погодженням з Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

Відповідно до Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 №343, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає механізм здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом відшкодування частини процентів за кредитами, отриманими на будівництво (реконструкцію) чи придбання в об`єктах незавершеного будівництва або не реалізованого замовниками (управителями) в об`єктах, прийнятих в експлуатацію після 2007 року житла (квартири в багатоквартирних житлових будинках, індивідуальні житлові будинки або майнові права на них) (далі - часткова компенсація процентів).

Матеріали справи свідчать про те, що протоколом Міжвідомчої комісії від 05.11.2013 до участі в реалізації Програми будівництва (придбання) доступного житла було затверджено житловий багатоквартирний будинок по вул. Жуковського, 17-а в смт Козелець Чернігівської області, забудовником якого є ТОВ "Трансбудсервіс 11". Водночас, по даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла жодних договорів не укладалось, квартири відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 140 від 11.02.2009 та Порядку, затвердженого постановою Уряду № 343 від 25.04.2012, не реалізовувались.

Таким чином, відсутність державної підтримки при будівництві багатоквартирного житлового будинку - 2 корпус по вул. Жуковського, 17-а в сел. Козелець спростовує його приналежність до категорії "Доступне житло", а разом із цим, виключає із переліку замовників, які відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Отже, у ТОВ "Трансбудсервіс 11" виник обов`язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Козелець шляхом укладення відповідного договору та перерахування до бюджету коштів у розмірі, визначеному таким договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Отже, видача Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області відповідачу декларації від 24.12.2015 № ЧГ 87 означає про прийняття 24.12.2015 в експлуатацію вказаного у даній декларації закінченого будівництвом об`єкту.

28.12.2015 листом за №98 ТОВ "Трансбудсервіс 11" направило Козелецькому селищному голові Бригинцю В.П. копію декларації № ЧГ 87 від 24.12.2015 про готовність об`єкта до експлуатації. При цьому, 07.11.2014 за №72 направлено Козелецькому селищному голові Федченку П.О. лист про те, що житловий будинок за адресою: Чернігівська область, смт козелець, вул. Жуковського, 17А, 17000 включено до переліку для участі в програмі "Доступне житло", що відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі не залучаються і товариством розроблено власну програму про надання безпроцентного кредитування на придбання житла.

Відповідач в порушення вимог ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець як до одержання декларації від 24.12.2015 № ЧГ 87 так і після її одержання не звернувся до позивача за укладенням договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і тим самим порушив права позивача на укладення такого договору і одержання від відповідача коштів пайової участі.

Таким чином, позивач, а відповідно у даному випадку і прокурор в інтересах держави в особі позивача мають право вимагати від відповідача укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і стягнення з відповідача коштів пайової участі у судовому порядку.

Редакція запропонованого у позові прокурором до укладення між сторонами спірного проекту договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець від 23.10.2019 з додатком повністю відповідає редакції проекту такого договору надісланого відповідачу для підписання із супровідним листом від 23.10.2019 №03-08/1963.

Вказана у запропонованому у позові прокурором проекті спірного договору сума коштів пайової участі у розмірі 106704,06 грн. становить 2% визначеної у декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 24.12.2015 кошторисної вартості будівництва у сумі 5335,2 тис. грн, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і Положенню про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець.

Разом з тим, господарський суд зазначає про невідповідність вимогам ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України зазначеної у запропонованій прокурором в позовній заяві редакції спірного договору дати його укладення - "23.10.2019", враховуючи, що ця дата уже минула, тому її слід виключити із договору і керуватися при визначенні дня укладення такого договору положенням ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України.

З таких же міркувань виключенню із п.п.2.3 проекту спірного договору та додатку до нього підлягає визначений строк розрахунків по договору "до 31.12.2019", оскільки ставить відповідача у невигідне становище з огляду на умови п. 3.1 проекту спірного договору, який передбачає відповідальність відповідача за порушення строків внесення розміру пайової участі.

Решта умов проекту спірного договору відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач у відзиві, зокрема, зазначив про те, що на момент звернення прокурора з даним позовом до суду трирічний строк позовної давності був пропущений без поважних причин.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України , про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Як зазначено вище, відповідач порушив права позивача внаслідок неукладення ним з позивачем договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і несплати коштів пайової участі.

Частиною 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

У даній справі об`єкт будівництва, щодо якого не був укладений договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і несплачені кошти пайової участі, був прийнятий в експлуатацію 24.12.2015. На адресу позивача вказану декларацію направлено супровідним листом від 28.12.2015 №98.

Також, відповідно до листа від 07.11.2014 за №72, направленого Козелецькому селищному голові Федченку П.О. на його телефонний запит (як зазначено в листі), надано інформацію про те, що житловий будинок за адресою: Чернігівська область, смт Козелець, вул. Жуковського, 17А, 17000 включено до переліку для участі в програмі "Доступне житло", що відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі не залучаються і товариством розроблено власну програму про надання безпроцентного кредитування на придбання житла.

Козелецька селищна рада відповідно до п.б ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" уповноважена здійснювати відповідно до закону контроль за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету на підприємствах і в організаціях незалежно від форм власності.

За таких обставин, суд зробив висновок про те, що позивачу ще в кінці грудня 2015 року було відомо про те, що будівництво об`єкта: житлового будинку - 2 корпус по вул. Жуковського, 17-а в сел. Козелець здійснювалось не за державної підтримки по програмі "Доступне житло", а за власний кошт.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №911/926/17 зазначено, шо за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 359/2012/15-ц, від 20.11.2018 у справі №907/50/16.

Таким чином, саме з грудня 2015 почався перебіг трирічної позовної давності за позовними вимогами прокурора, яка спливла у грудні 2018.

Прокурором позов подано до суду 21.02.2020, тобто з пропущенням строку позовної давності.

Суд не встановив наявності поважних причин цього пропущення.

Частини 4 та 5 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачають такі наслідки спливу позовної давності:

4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За таких обставин, враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строку позовної давності, у позові прокурору слід відмовити через сплив позовної давності за заявленими ним вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Решта доводів сторін, у тому числі викладених у відзиві на позов, заявах та поясненнях, поданих до матеріалів справи документах та наданих усних пояснень ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Чернігівська обласна прокуратура за подання позову за платіжним дорученням від 24.12.2019 №3369 сплатила 4204,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір у сумі 4204,00грн слід покласти на Чернігівську обласну прокуратуру.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повнний текст рішення складено та підписано 01.12.2020.

Суддя В.В. Моцьор