ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа№ 910/9700/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

представників сторін:

позивача: не з`явились,

відповідача: Миргородова О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2020

у справі № 910/9700/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський

металургійний комбінат імені Ілліча»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 939.477,10 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №910/9700/20 позов задоволено: стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 939.477,10 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 14.092,17 грн судового збору та 13.073,27 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що наявними у справі належними письмовими доказами є доведеним факт прострочення виконання відповідачем доставки вантажу.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, АТ «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №910/9700/20, зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №910/9700/20, розгляд справи призначено на 09.11.2020.

У судове засідання 09.11.2020 представники учасників справи не з`явились.

До початку розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням його представника на лікарняному та неможливістю забезпечити його явку у судове засідання.

У вказаному клопотанні відповідач також просив додатково повідомити Регіональну філію «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про час та дату наступного засідання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкладено судове засідання на 30.11.2020.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наявне у нього право для пред`явлення позову згідно з переуступними підписами про надання вантажовідправнику права на пред`явлення до перевізника претензії та позову, однак такі підписи, на думку апелянта, вчинені особою, повноваження якої на такі дії позивач під час звернення до суду не підтвердив відповідними документами. Відтак апелянт вважає, що право позивача на звернення до суду з даним позовом не підтверджене матеріалами справи.

У судовому засіданні 30.11.2020 представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представники позивача в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, у період з листопада по грудень 2019 року АТ «Українська залізниця» прийняло до перевезення вантаж на станцію «Чорноморськ-Порт» Одеської залізниці згідно із залізничними накладними №№: 51864106, 51864205, 51864767, 51864817, 51865020, 51865061, 51875961, 51876274, 51880615, 51880631, 51880714, 51880722, 51881118, 51881134, 51881142, 51881209, 51881217, 51881266, 51883031, 51890713, 51890747, 51890762, 51890895, 51890937, 51890994, 51891356, 51895035, 51895068, 51895191, 51976595, 52042298, 52042330, 52045507, 52137825, 52137841, 52170750, 52170768, 52170776, 52170784, 52177581, 52177615, 52177631, 52177656, 52177672.

Відправником виступало Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», одержувачем - Чорноморська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач стверджує, що відповідач прострочив доставку вантажу за вказними вище накладними, внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача 939.477,10 грн штрафу на підставі статті 116 Статуту залізниць України.

У свою чергу, відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що прострочення доставки вантажу відбулося не з вини залізниці, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

В силу приписів статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (частина 1 статті 313 ГК України).

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Як передбачено частиною 1 статті 307 ГК України, пунктом 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (далі - Статут), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 5 Статуту залізниць України на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 статті 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644, (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ___число ___місяць" (пункт 2.1 Правил).

Згідно з пунктом 2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідності до п. 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

виконання митних та інших адміністративних правил;

тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини

залізниці;

необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або

упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

інших затримок, які трапились з вини відправника чи

одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з пунктом 8 Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідач доставив з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Зокрема, за накладною № 51976595 вантаж на адресу вантажоодержувача надійшов із запізненням на 2 доби, за накладними №52137841, №52170750, №52170768, 52170776, №52170784 - на 3 доби, за накладними №51864106, №51864205, №51864767, №51864817, №51865020, №51865061, №51875961, №51876274, №51880615, №51880631, №51880714, №51880722, №51881118, №51881134, № 51881142, №51881209, №51881217, №51881266, №51883031, № 51890713, №51890747, №51890762, № 51890895, №51890937, №51890994, №51891356, №51895035, №51895068, №51895191, №52042298, №52042330, №52045507, №52137825, №52177581, №52177615, №52177631, №52177656, №52177672 - більше ніж на 4 доби.

При цьому сам факт надходження вантажу із таким запізненням відповідач не заперечує.

Наведені обставини також підтверджується матеріалами справи.

Так, згідно з графою 56 накладної №51864106 вантаж прийнятий до перевезення 02.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 13.10.2019, дата видачі вантажу - 13.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51864205 вантаж прийнятий до перевезення 02.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51864767 вантаж прийнятий до перевезення 02.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51864817 вантаж прийнятий до перевезення 02.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51865020 вантаж прийнятий до перевезення 02.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 13.10.2019, дата видачі вантажу - 13.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51865061 вантаж прийнятий до перевезення 02.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51875961 вантаж прийнятий до перевезення 03.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51876274 вантаж прийнятий до перевезення 03.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51880615 вантаж прийнятий до перевезення 03.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51880631 вантаж прийнятий до перевезення 03.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51880714 вантаж прийнятий до перевезення 03.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51880722 вантаж прийнятий до перевезення 03.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51881118 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51881134 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51881142 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51881209 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51881217 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51881266 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51883031 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51890713 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51890747 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51890762 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51890895 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51890937 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51890994 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51891356 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51895035 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51895068 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51895191 вантаж прийнятий до перевезення 04.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 20.10.2019, дата видачі вантажу - 20.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №51976595 вантаж прийнятий до перевезення 09.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 22.10.2019, дата видачі вантажу - 22.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52042298 вантаж прийнятий до перевезення 13.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 29.10.2019, дата видачі вантажу - 29.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52042330 вантаж прийнятий до перевезення 13.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 29.10.2019, дата видачі вантажу - 29.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52045507 вантаж прийнятий до перевезення 14.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 29.10.2019, дата видачі вантажу - 29.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52137825 вантаж прийнятий до перевезення 20.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 08.11.2019, дата видачі вантажу - 08.11.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52137841 вантаж прийнятий до перевезення 20.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 08.11.2019, дата видачі вантажу - 08.11.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52170750 вантаж прийнятий до перевезення 21.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 31.10.2019, дата видачі вантажу - 31.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52170768 вантаж прийнятий до перевезення 21.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 31.10.2019, дата видачі вантажу - 31.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52170776 вантаж прийнятий до перевезення 21.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 31.10.2019, дата видачі вантажу - 31.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52170784 вантаж прийнятий до перевезення 21.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 31.10.2019, дата видачі вантажу - 31.10.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52177581 вантаж прийнятий до перевезення 22.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 15.11.2019, дата видачі вантажу - 15.11.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52177615 вантаж прийнятий до перевезення 22.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 15.11.2019, дата видачі вантажу - 15.11.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52177631 вантаж прийнятий до перевезення 22.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 15.11.2019, дата видачі вантажу - 15.11.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52177656 вантаж прийнятий до перевезення 22.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 15.11.2019, дата видачі вантажу - 15.11.2019 (графа 52).

Згідно з графою 56 накладної №52177672 вантаж прийнятий до перевезення 22.10.2019, відстань перевезення - 978 км (графа 30), перевезення здійснюється вагонною відправкою (графа 29), датою прибуття вантажу значиться 15.11.2019, дата видачі вантажу - 15.11.2019 (графа 52).

З урахуванням встановленого, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача штрафу за прострочення доставки вантажу за накладними: № 51976595; №52137841, №52170750, №52170768, 52170776, №52170784; №51864106, №51864205, №51864767, №51864817, №51865020, №51865061, №51875961, №51876274, №51880615, №51880631, №51880714, №51880722, №51881118, №51881134, № 51881142, №51881209, №51881217, №51881266, №51883031, № 51890713, №51890747, №51890762, № 51890895, №51890937, №51890994, №51891356, №51895035, №51895068, №51895191, №52042298, №52042330, №52045507, №52137825, №52177581, №52177615, №52177631, №52177656, №52177672, зокрема, відповідно у розмірі 10, 20 та 30 відсотків провізної плати, що становить 939.477,10 грн.

Дослідивши надані позивачем розрахунки заявлених до стягнення штрафних санкцій, апеляційний суд встановив, що обчислення сум є арифметично правильними, обґрунтованими і документально підтвердженими.

При цьому апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта, що несвоєчасна доставка вантажу сталась не з вини останнього, оскільки на вантажних накладних не міститься будь-яких відповідних відміток про причини затримки вантажу.

Також колегія суддів відзначає, що позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наявне у нього право для пред`явлення позову згідно з переуступними підписами про надання вантажовідправнику права на пред`явлення до перевізника претензії та позову.

Відповідно до статті 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Як вбачається із зазначених вище накладених, на кожній із них вчинений переуступний підпис про надання вантажовідправнику - Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» права на пред`явлення до перевізника претензії та позову, скріплений печаткою Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та підписами заступника начальника з операційної діяльності і головного бухгалтера цієї філії.

При цьому твердження апелянта про те, що такі підписи вчинені особою (заступником начальника), повноваження якої на такі дії позивач під час звернення до суду не підтвердив відповідними документами, колегія суддів відхиляє, оскільки як ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», так і Чорноморська філія ДП «Адміністрація морських портів України» чи саме ДП «Адміністрація морських портів України» не заперечують правомірності таких підписів, а у матеріалах справи відсутні докази того, що заступник начальника з операційних питань не наділений відповідними повноваженнями.

Принаймні, відповідач доказів зворотнього не надав, хоча як постійний перевізник вантажів до зазначеного порту, а отже особа, яка постійно контактує з його адміністрацією з питань залізничних перевезень, на думку апеляційного суду, цілком спроможний подати відповідні докази в разі їх наявності.

Також колегія суддів відзначає, що відповідач не ставив питання перед місцевим судом про витребування таких доказів.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У даному випадку колегія суддів також вважає за можливе звернутися до принципу більшої вірогідності. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання».

В практиці Європейського суду з прав людини також трапляються рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що «У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 (заява № 22750/02) у справі Бендерський проти України (BENDERSKIY v. Ukraine) суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив з того, що факти встановлені у медичному експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

У даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість колегії суддів зробити висновок, ґрунтуючись на встановлених фактах, що цілком вірогідним є вчинення переуступних підписів уповноваженими особами у відповідності до вимог законодавства.

Крім цього, беручи до уваги те, що у даному випадку передача права на пред`явлення позову ніяким чином не порушує прав та інтересів відповідача, враховуючи загальні правила презумпції правомірності правочинів (стаття 204 ЦК України) та заміни кредитора у зобов`язанні без згоди боржника (стаття 516 ЦК України), колегія суддів вважає недоведеними твердження апелянта про те, що право позивача на звернення до суду з даним позовом є непідтвердженим.

Щодо заяви відповідача про зменшення визначеного позивачем до стягнення штрафу на 80% апеляційний суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань, кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №910/9765/18.

Стаття 13 ГПК України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, дослідивши подану відповідачем заяву про зменшення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, перевіривши доводи, якими обґрунтовується така заява, зокрема розмір нарахованого штрафу, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення суми штрафу.

При цьому колегія суддів бере до уваги і те, що розмір штрафних санкцій визначений на підставі норм, що регулюють діяльність залізниць, зокрема статті 116 Статуту, і не покладає додатковий неспівмірний тягар на перевізника, в т.ч. з урахуванням того, що перевезення здійснювалося на оплатній основі.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд відзначає таке.

Як вбачається із позовних матеріалів, ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13.073,27 грн.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018, укладений між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» та ПрАТ «ММК ім. Ілліча», з урахуванням додаткових угод №4 від 03.12.2018, №26 від 09.12.2019 та №141 від 11.06.2020, розрахунок розміру винагороди від 16.06.2020 та акт №1 від 16.06.2020 приймання-передачі наданих послуг на суму 13.073,27 грн.

Відповідно до п. 3.1 додаткової угоди №141 від 11.06.2020 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018 оплата послуг здійснюється протягом 15 календарних днів після підписання сторонами акта надання послуг (акта прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.

Отже, з урахуванням наданих позивачем доказів та висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019, місцевий суд дійшов вірного висновку, що заявлена вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №910/9700/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №910/9700/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9700/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 02.12.2020.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак