ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Справа №914/552/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

О.І. Матущак,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пуха Віталія Сергійовича б/н від 21.09.2020 року (вх. № 01-05/2643/20 від 25.09.2020 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2020 року (суддя З.П. Гоменюк; повний текст рішення складено 01.09.2020 року)

у справі № 914/552/20

за позовом: Фізичної особи - підприємця Пуха Віталія Сергійовича (надалі ФОП Пуха В.С.) до відповідача: Фізичної особи - підприємця Леська Ярослава Мироновича (надалі ФОП Лесько Я.М.)

про стягнення 28230,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

03.03.2020 року ФОП Пуха В.С. звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Лесько Я.М. про стягнення грошових коштів в розмірі 28230,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ФОП Пуха В.С. та ФОП Лесько Я.М. 20.09.2017 року укладено договір поставки № 1, на виконання якого позивач поставив товар, однак відповідач в порушення умов договору здійснив його оплату лише частково.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.08.2020 року у справі №914/552/20 (суддя З.П. Гоменюк) відмовлено у задоволенні позову (а.с. 83-102).

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до умов договору поставки №1 від 20.09.2017 року ФОП Пуха В.С. (Постачальник) зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, в межах обраних видів діяльності передавати у власність ФОП Лесько Я.М. (Покупець) товар згідно накладних у відповідності до узгоджених сторонами замовлень, а Покупець зобов`язується проводити своєчасну оплату за товар, приймати його у порядку та на умовах даного договору, не використовувати даний договір для участі в державних тендерних закупівлях. Суд встановив, що надані позивачем видаткові накладні не містять таких обов`язкових реквізитів як посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення (а видаткова накладна №М-00011682 від 02.09.2019 р. - також і прізвища особи), що є істотним недоліком первинних документів, оскільки не дає змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції. Суд вказав, що позивач не довів факт отримання відповідачем товару, оскільки за долученими до матеріалів справи видатковими накладними відсутня можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції з боку відповідача, і встановити їх повноваження на отримання товару, як не видається можливим і отримати підтвердження факту поставки з інших поданих доказів. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором, оскільки в нього не виникло обов`язку з оплати товару, докази передання якого відсутні, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ФОП Пуха В.С. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що позивачем не доведено факту поставки товару згідно накладних, на підставі яких ФОП Пуха В.С. звернувся до суду про стягнення заборгованості, оскільки накладні підписано не уповноваженими особами (ОСОБА_5, ОСОБА_6). Скаржник стверджує, що дані особи на момент підписання накладних були працівниками ФОП Лесько Я.М. та були уповноважені на отримання товару від ФОП Пуха В.С. Даний факт підтверджується кільцевою довіреністю, зазначеною в п. 4.3 договору поставки № 1 від 20.09.2017 року (накладні підписуються особисто Покупцем, якщо Покупець є фізичною особою - підприємцем або ж уповноваженими ним особами, які вказані в кільцевій довіреності). Скаржник вказує, що під час подання позову зазначена кільцева довіреність була відсутня у позивача, з огляду на це не була долучена до позовної заяви. Зазначає, що звернувся з адвокатським запитом до перевізника, який здійснював доставку товару для ФОП Лесько Я.М. та отримав відповідь разом з наступними документами, зокрема, товарно-транспортні накладні та згадану вище кільцеву довіреність від 20.09.2017 року. Зі змісту цієї довіреності вбачається, що підприємець Лесько Я.М. уповноважує бухгалтерів: ОСОБА_1, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 одержувати будь-які товарно-матеріальні цінності від Постачальника - ФОП Пуха В.С. та підписувати зі сторони Підприємця накладні на отримання (відпуск) чи повернення товарно-матеріальних цінностей. Скаржник звертає увагу на те, що довіреність видана ФОП Лесько В.М. 20 вересня 2017 року на три роки і діє до 31 грудня 2020 року. Жодного повідомлення про її скасування або ж припинення позивач не отримував. Крім того, у відповідь на адвокатський запит, адресований перевізнику - ФОП ОСОБА_7 позивач отримав товарно-транспортні накладні, які також підтверджують факт поставки товару для ФОП Лесько Я.М., оскільки підписані Підприємцем особисто. Також на підтвердження існування договірних відносин між позивачем та ФОП ОСОБА_7 скаржник надав разові договори на перевезення вантажів автомобільним транспортом (від 02.09.2019 № 02/09; від 11.09.2019 № 11/09; від 23.09.2019 № 23/09; від 03.10.2019 №03/10 та від 28.10.2019 № 28/10). Скаржник стверджує, що підписані товарно-транспортні накладні ФОП Пуха В.С. (Вантажовідправником) і ФОП Лесько Я.М. (Вантажоодержувачем) свідчать про переміщення вантажу (товару) від позивача до відповідача. Скаржник окремо зауважує, у зв`язку з тим, що відповідачу товар доставлявся третьою особою (Перевізником - ФОП ОСОБА_7), отже саме йому відповідач чи його уповноважена особа мала б пред`явити довіреність на отримання товару. Також зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишився п. 3.1.3 договору поставки, згідно якого Постачальник зобов`язаний на вимогу видавати касові ордери на підтвердження отримання готівки від Покупця. Отже, місцевий господарський суд маючи докази отримання готівки позивачем від відповідача (часткова оплата товару), що ФОП Лесько Я.М. не заперечує, не скористався у відповідності до ч. 4 ст. 74 ГПК України правом витребування доказів від відповідача. ФОП Пуха В.С. стверджує, що він звертався до відповідача з претензією про оплату заборгованості. Проте, з огляду на те, що досудове врегулювання спору перед зверненням до суду не є обов`язковим, тому позивачем названу претензію не було долучено до справи. Водночас, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на акт звіряння розрахунків станом на 31.01.2020 року, який підписаний бухгалтером Бахурською О.С., яка також зазначена в кільцевй довіреності від 20.09.2017 року. Підпис бухгалтера, що міститься на акті звірки взаєморозрахунків, скріплений штампом СПД Лесько Я.М., відтиск якого відповідач не оспорював. Скаржник наголошує, що використання суб`єктами господарювання печатки не носить обов`язкового характеру. Починаючи з 19.07.2017 року печатка не належить до обов`язкових реквізитів первинного документа. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами - підриємцями» (Закон № 1982) виключено із законодавства вимоги про обов`язкове використання печаток. Таким чином, на думку скаржника, відсутність круглої печатки на акті звіряння розрахунків не може свідчити про його недійсність. Отже, підписання акта звіряння розрахунків зі сторони відповідача його бухгалтером свідчить про визнання факту заборгованості перед позивачем. Такого ж висновку дотримується Верховний Суд у постановах: від 05.03.2019 справа № 910/1389/18, від 04.12.2019, справа № 916/1727/17. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2020 року у справі №914/552/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ФОП Пуха В.С. задоволити повністю.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2020 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/552/20 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, О.І. Матущак.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, О.І. Матущак) відкрито апеляційне провадження у справі № 914/552/20 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2020 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи питання про обізнаність сторін з порядком розгляду даної справи (письмове провадження без повідомлення учасників справи), суд встановив, що ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року надіслано позивачу (скаржнику) - ФОП Пуха В.С. на його офіційну електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачу - ФОП Лесько Я.М. ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року надіслано на адресу, зазначену в позовній заяві та в апеляційній скарзі: ( АДРЕСА_1 ) рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення.

21.11.2020 року поштове відправлення, яким надсилалась на адресу відповідача ухвала від 29.09.2020 року у даній справі, повернуто до Західного апеляційного господарського суду з відміткою відділення зв`язку ПАТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вжив заходів з метою повідомлення сторін про порядок розгляду даної справи. Сторони вважаються такими, що належно повідомлені про порядок розгляду справи.

Крім того, вказану ухвалу суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень (№ 91839592), тобто вона доступна для ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень з дати її оприлюднення та учасники справи не обмежені у своєму праві ознайомитись з її змістом.

На час винесення даної постанови від учасників справи не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ФОП Пуха В.С. на судове рішення у справі №914/552/20, яке є предметом оскарження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що з 11.11.2020 року по 01.12.2020 року суддя-член колегії В.М. Гриців була відсутня на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, апеляційну скаргу ФОП Пуха В.С. на рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2020 року у справі №914/552/20 розглянуто поза межами строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи

20.09.2017 року між Фізичною особою-підприємцем Пуха Віталієм Сергійовичем (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Лесько Ярославом Мироновичем (Покупець) укладено договір поставки №1. Згідно із п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, в межах обраних видів діяльності передавати у власність Покупцю товар згідно накладних у відповідності до узгоджених сторонами замовлень, а Покупець зобов`язується проводити своєчасну оплату за товар, приймати його у порядку та на умовах даного договору, не використовувати даний договір для участі в державних тендерних закупівлях (а.с. 2).

Відповідно до п.1.2 договору, асортимент, кількість та ціна товару погоджуються сторонами при формуванні замовлення та визначаються в накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару протягом дії цього договору (п.1.3 договору).

Пунктом 3.1 договору сторони встановили наступні обов`язки Постачальника: передавати у власність Покупцю партії товарів згідно узгоджених замовлень (пп.3.1.1); оформляти у відповідності до діючого в Україні законодавства та передавати Покупцю у момент поставки на кожну партію товару наступні документи: видаткову накладну, що підтверджує факт отримання товару, документи, що підтверджують якість товару (посвідчення про якість тощо) (пп.3.1.2); на вимогу видавати касові ордери на підтвердження отримання готівки від Покупця (пп.3.1.3); письмово повідомляти покупця про зміну уповноважених осіб за прийняття готівкових коштів (пп.3.1.4).

Умовами пункту 3.2 договору передбачено такі обов`язки Покупця: приймати та оплачувати Постачальнику вартість товару згідно умов даного договору (пп.3.2.1); письмово повідомляти Постачальника про уповноважених осіб, які мають право підписувати накладні на поставку товару (пп.3.2.2); письмово повідомляти Постачальника в разі зміни таких уповноважених осіб в 1-денний строк (пп.3.2.3).

Відповідно до п.4.1 договору, поставка товару здійснюється шляхом самовивозу товару зі складу Постачальника транспортом Покупця або шляхом доставки товару транспортом Постачальника на торгові точки Покупця: Львівська область, с. Наварія, вул. Львівська, 8.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару Покупцю шляхом підписання сторонами накладних (п.4.2 договору).

Як встановлено п.4.3 договору, накладні підписуються особисто Покупцем, якщо покупець є фізичною особою-підприємцем, або ж уповноваженими ним особами, які вказані в кільцевій довіреності.

Згідно з п.5.1 договору, Покупець зобов`язується оплачувати вартість товару протягом (21) календарних днів з моменту отримання товару шляхом внесення відповідної суми коштів на банківський рахунок Постачальника або готівкою, переданою особисто Постачальнику або ж уповноваженою ним письмово особою (додаток 1).

В матеріалах справи наявні копії таких видаткових накладних: №М-00011682 від 02.09.2019 року - на суму 7140,00 грн. без ПДВ; № М-00012331 від 12.09.2019 року - на суму 6990,00 грн. без ПДВ; № М-00012979 від 23.09.2019 року - на суму 6780,00 грн. без ПДВ; № М-00013644 від 03.10.2019 року - на суму 6720,00 грн. без ПДВ та № М-00014988 від 28.10.2019 року - на суму 6600,00 грн. без ПДВ (а.с. 4-8).

У всіх видаткових накладних зазначено відомості зокрема, стосовно того, що Постачальником - є Фізична особа-підприємець Пуха Віталій Сергійович; Одержувачем - Фізична особа-підприємець Лесько Ярослав Миронович/ ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2 ; умовами договору - відтермінування 21 день; товаром - олія соняшникова «Масляна» рафінована 5л (4600 г); місцем складання - м.Луцьк.

На кожній з видаткових накладних в графі «Відвантажив(ла)» наявний підпис ФОП Пуха В.С., скріплений відтиском його печатки.

В графі «Отримав(ла)» видаткових накладних передбачено місце для проставлення посади, підпису та прізвища, імені і по батькові, що вбачається з розшифровки під відповідною графою. Також під цією графою міститься застереження стосовно того, що одержувач підтверджує факт прийому-передачі товару на умовах відтермінування платежу і зобов`язується оплатити кошти за товар не пізніше, ніж через 21 день.

В графі «Отримав(ла)» наявні: підпис особи з зазначенням прізвища та ініціалів на видатковій накладній №М-00012331 від 12.09.2019 р. - ОСОБА_6; на видаткових накладних №М-00012979 від 23.09.2019, №М-00013644 від 03.10.2019, №М-00014988 від 28.10.2019 підпис особи з зазначенням прізвища - ОСОБА_5; на видатковій накладній №М-00011682 від 02.09.2019 р. підпис особи (без зазначення прізвища, ініціалів, посади).

Також в матеріалах даної справи містяться копії прибуткових касових ордерів ФОП Пуха В.С. з підписами та відбитком печатки ФОП Пуха В.С.: №М-00005524 від 04.09.2019 про прийняття від ФОП Лесько Я.М. через водія ОСОБА_4 - 6870,00 грн. за накладною №М-00009637 від 25.07.2019; №М-00005773 від 13.09.2019 про прийняття від ФОП Лесько Я.М. через водія ОСОБА_2 - 7140,00 грн. оплати за товар згідно розхідної накладної №М-00010735 від 15.08.2019; №М-00006381 від 05.10.2019 про прийняття від ФОП Лесько Я.М. через водія ОСОБА_2 - 3000,00 грн. оплати за товар згідно накладної №М-00011682 від 02.09.2019; №М-00000392 від 24.12.2019 про прийняття від ФОП Лесько Я.М. через ОСОБА_7 - 3000,00 грн. оплати за товар згідно накладної №М-00011682 від 02.09.2019 (а.с. 9-12).

Відповідно до акту звіряння розрахунків станом на 31.01.2020 року сальдо після звірки становить 28230,00 грн. Акт підписано ФОП Пуха В.С. з прикладенням його печатки та Бахурською О.С., як представником ФОП Лесько Я.М./ІНФОРМАЦІЯ_2 з прикладенням штампа, на відбитку якого зазначено «Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа Лесько Ярослав Миронович № НОМЕР_1 » (а.с. 13).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судом, між Фізичною особою-підприємцем Пуха Віталієм Сергійовичем (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Лесько Ярославом Мироновичем (Покупець) укладено договір поставки №1 від 20.09.2017 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, в межах обраних видів діяльності передавати у власність Покупцю товар згідно накладних у відповідності до узгоджених сторонами замовлень, а Покупець зобов`язується проводити своєчасну оплату за товар, приймати його у порядку та на умовах даного договору, не використовувати даний договір для участі в державних тендерних закупівлях

Згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 664 ЦК України визначає, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Як зазначалось вище, пунктами 4.2, 4.3 договору поставки № 1 від 20.09.2017 року сторони погодили, що перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару Покупцю шляхом підписання сторонами накладних. Накладні підписуються особисто Покупцем, якщо покупець є фізичною особою-підприємцем або ж уповноваженими ним особами, які вказані в кільцевій довіреності.

Отже, сторони укладеним між собою договором погодили можливість підписання накладних не лише особисто покупцем, але і уповноваженими ним особами. Разом з тим, щоб ці особи могли вважатися такими, що отримують товар в інтересах покупця, обов`язковою є видача покупцем довіреності з зазначенням в ній інформації про осіб, яким він надав відповідні повноваження.

Крім того, пунктом 3.2 договору сторони передбачили зокрема, такі обов`язки Покупця: письмово повідомляти Постачальника про уповноважених осіб, які мають право підписувати накладні на поставку товару та письмово повідомляти Постачальника в разі зміни таких уповноважених осіб в 1-денний строк (підпункти 3.2.2, 3.2.3, пункту 3.2 договору поставки).

Отже, з наведених умов договору поставки № 1 від 20.09.2017 року вбачається, що сторони неодноразово наголошували на необхідності письмового підтвердження повноважень особи (у випадку її відмінності від самої фізичної особи-підприємця) при підписанні накладних з боку покупця.

На підтвердження передання постачальником та прийняття покупцем товару і переходу до останнього права власності на відповідний товар, стягнення вартості якого є предметом спору у справі, позивач надав копії видаткових накладних: №М-00011682 від 02.09.2019; №М-00012331 від 12.09.2019; № М-00012979 від 23.09.2019; № М-00013644 від 03.10.2019 та № М-00014988 від 28.10.2019.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до частини 2 статті 9 названого Закону та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За приписами п. 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Судом встановлено, що вищезазначені видаткові накладні, надані позивачем, не містять таких обов`язкових реквізитів як посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення (а видаткова накладна №М-00011682 від 02.09.2019 р. - також і прізвища особи), що є істотним недоліком первинних документів, оскільки не дає змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

У зв`язку з тим, що видаткові накладні підписувались не особисто покупцем, а іншими особами, їхні повноваження, в силу вищенаведених положень законодавства та укладеного між сторонами договору поставки, обов`язково мали бути підтверджені довіреностями.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції станом на час прийняття оскаржуваного рішення в матеріалах даної господарської справи відсутні будь-які довіреності чи повідомлення про уповноваження відповідачем певних осіб на підписання накладних в межах існуючих з позивачем правовідносин поставки.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що прибуткові касові ордери: №М-00005524 від 04.09.2019; №М-00005773 від 13.09.2019; №М-00006381 від 05.10.2019; №М-00000392 від 24.12.2019, копії яких містяться в матеріалах справи, безумовно свідчать про часткову оплату вартості товару відповідачем, тобто підтверджують факт поставки товару позивачем.

Так, пунктом 5.1. договору поставки сторони погодили, що вартість товару буде оплачуватись Покупцем шляхом внесення відповідної суми коштів на банківський рахунок Постачальника або готівкою, переданою особисто Постачальнику або ж уповноваженою ним письмово особою (щодо цього в пункті договору зазначено посилання на додаток 1, який в матеріалах справи відсутній).

У касових ордерах містяться відомості стосовно прийняття позивачем готівки від відповідача через водіїв: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7

Водночас, в матеріалах даної справи відсутні докази письмового уповноваження цих осіб на передачу позивачеві готівки від відповідача, як і докази, які могли б якимось чином свідчити про перебування вказаних осіб в трудових чи інших правовідносинах з позивачем, здійснення ними перевезення товару, дійсного отримання готівкових коштів від покупця тощо.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що названі прибуткові касові ордери складено позивачем за результатами отримання готівки від осіб з невстановленими повноваженнями.

Стосовно наявного в справі акту звіряння розрахунків станом на 31.01.2020 р., суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким звіряється бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з тим, акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, виключно за умови, що відображена в акті інформація підтверджена первинними документами, та акт містить підписи уповноважених сторонами на його підписання осіб.

Як правило, акти звіряння розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відповідно до вимог Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтер, який підписав акт звіряння, має такі повноваження в межах здійснення ним бухгалтерського обліку та посадових обов`язків. Відсутність в акті звірки підписів уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Долучений позивачем до позовної заяви акт звіряння розрахунків не містить зазначення посади особи, яка підписала його з боку покупця, і не дозволяє встановити наявність в неї правомочності на вчинення відповідних дій. На час прийняття оскаржуваного рішення місцевим господарським судом в матеріалах справи були відсутні будь-які докази, що дана особа є бухгалтером відповідача або володіє повноваженнями підписувати документи такого характеру на підставі довіреності чи іншого документу, який міг би підтвердити волевиявлення відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач не довів факту отримання відповідачем товару, оскільки з наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних відсутня можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції з боку відповідача, і встановити їх повноваження на отримання товару, як не видається можливим і отримати підтвердження факту поставки з інших наявних в матеріалах справи документів.

З врахуванням вищеописаних норм права та фактичних обставин справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП Пуха В.С. щодо стягнення з ФОП Лесько Я.М. про стягнення грошових коштів в розмірі 28230,00 грн.

У поданій апеляційній скарзі скаржник стверджує, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на момент підписання видаткових накладних були працівниками ФОП Лесько Я.М. та були уповноважені на отримання товару від ФОП Пуха В.С. Зазначає, що даний факт підтверджується кільцевою довіреністю, зазначеною в п. 4.3 договору поставки № 1 від 20.09.2017 року, яка була відсутня у позивача (скаржника) під час подання позову.

Разом з апеляційною скаргою позивач подав нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, а саме: товарно-транспортні накладні та згадану вище кільцеву довіреність від 20.09.2017 року (№ М-0000025 від 02.09.2019 - на суму 7140,00 грн.; № М-0000029 від 12.09.2019 - на суму 6990,00 грн.; № М-0000030 від 23.09.2019 - на суму 6780,00 грн.; № М-0000037 від 03.10.2019 - на суму 6720,00 грн.; № М-0000059 від 28.10.2019 - на суму 6600,00 грн. Разові договори на перевезення вантажів автомобільним транспортом (№№ 02/09 від 02.09.2019; 11/09 від 11.09.2019; 23/09 від 23.09.2019; 03/10 від 03.10.2019; 28/10 від 28.10.2019. Кільцеву довіреність від 20.09.2017 року. Адвокатський запит від 10.09.2020 року. Відповідь від 16.09.2020 року ФОП ОСОБА_7 на адвокатський запит. Вимогу про оплату боргу від 09.12.2019 року з доказами відправлення відповідачу.

В силу положень ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи повинні подавати докази до суду разом із поданням заяв по суті (позову, відзиву на позов, письмових пояснень) або у строк, встановлений для їх подання.

Водночас, як видно з матеріалів справи ухвалою господарського суду Львівської області від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі № 914/552/20 та призначено судове засідання на 30.03.2020 року (сторони не з`явились). В подальшому ухвалою від 30.03.2020 судове засідання у даній справі відкладено задля дотримання карантинного режиму та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та вирішено повідомити учасників справи про дату, час і місце розгляду справи додатковою ухвалою суду. На підставі ухвали господарського суду Львівської області від 10.07.2020 визначено дату, час і місце судового засідання у справі 06.08.2020 о 16 год.00 хв. (названими ухвалами від 30.03.2020 та 10.07.2020 запропоновано учасникам справи надавати суду всі необхідні документи в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або іншими дистанційними засобами зв`язку). З протоколу судового засідання від 06.08.2020 у справі №914/552/20 вбачається, що сторони не з`явились. Господарським судом Львівської області 06.08.2020 винесено ухвалу про виклик сторін у судове засідання на 27.08.2020 (а.с. 28-30, 39-42, 48-50, 58, 59).

З наведеного вбачається, що місцевий господарський суд неодноразово відкладав розгляд справи № 914/552/20 та надавав можливість сторонам подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Стосовно доводів скаржника про те, що місцевий господарський суд, маючи докази отримання готівки позивачем від відповідача (часткова оплата товару), не скористався України правом витребування доказів від відповідача необхідно зазначити, що у відповідності до частини 4 статті 74 Господарського процессуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач не обґрунтував причини неподання вищевказаних документів до суду першої інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає вказаних доказів та не надає їм правової оцінки.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції надав належну оцінку доказам, які містились у судовій справі № 914/552/20, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись п. 10 ч. 3 ст. 2, ст.ст. 8, 86, 114, 129, 269, 270, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пуха Віталія Сергійовича б/н від 21.09.2020 року (вх. № 01-05/2643/20 від 25.09.2020 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2020 у справі № 914/552/20 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.І. Матущак