РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2020Справа № 910/14661/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.Ес.Ай"», м. Київ

про стягнення 29 503,70 грн,

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.Ес.Ай"» про стягнення 29 503,70 грн страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору страхування серії PKS №1901198, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.10.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.10.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."» заперечило проти позову, посилаючись на те, що відповідач розглянув вимогу ПрАТ «Просто-страхування» на загальну суму 29 503,70 грн. та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 24 053,44 грн, проте виплату на користь позивача не здійснив. Водночас, розрахунок відповідача складається з урахуванням зносу, як передбачено статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним для цих правовідносин.

04.11.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій ПрАТ «Просто-страхування» зазначило, що у даному випадку немає підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу, оскільки строк експлуатації застрахованого автомобіля не перевищував 5 (п`яти) років на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» та ОСОБА_1 укладено договір страхування серії PKS №1901198, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2016.

При цьому, розмір франшизи складає 0%.

Строк дії договору: з 04.08.2019 до 03.08.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.02.2020 о 14 год. 35 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 в м. Києві на вул. Вишгородська, не дотримуючись безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Форд» д.н. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, що передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.02.2020 суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Каретою О.Є. складено звіт № 143279 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 , визначена за витратним підходом, складає 31 170,71 грн х урахуванням ПДВ на складники та матеріали.

Водночас, відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 1274 від 11.02.2020, виставленого ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 склала 29 503,70 грн.

24.02.2020 позивачем складено страховий акт № 143279, згідно з яким сума страхового відшкодування становить 29 503,70 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 29 503,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3578 від 25.02.2020.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «Просто-страхування» зазначає, що у зв`язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована у ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."» за полісом № АО/000343323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду завдану майну становить 100 000 грн., франшиза - 0).

26.09.2019 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 69 224,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.09.2019 № 8925, що не заперечується позивачем.

05.06.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 04-1660 про страхове відшкодування на суму 29 503,70 грн.

16.07.2020 відповідач надав відповідь за вих. № 51-4214 щодо розгляду заяви на виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в якій зазначив, що сума страхового відшкодування складає 24 053,44 грн, з огляду на суму зносу деталей транспортного засобу на 5 450,26 грн.

Водночас, відповідачем страхове відшкодування на користь позивача здійснено не було.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."» за полісом № АО/000343323.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 , було сплачено Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування» на підставі договору страхування серії PKS №1901198 та страхового акту № 143279.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."».

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав відповідачу заяву про страхове відшкодування на суму 29 503,70 грн.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора, як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 74 ГПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, під час розрахунку суми страхового відшкодування відповідачем було враховано, що коефіцієнт зносу транспортного засобу складає 5 450,26 грн, відповідно за розрахунком відповідача сума страхового відшкодування становить 24 053,44 грн. (за вирахуванням фізичного зносу деталей).

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с х (1- Е з), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики при визначені розміру коефіцієнта фізичного зносу КТЗ береться за основу строк експлуатації останнього (5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки).

Значення коефіцієнту фізичного зносу (Ез) застрахованого позивачем легкового автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 , рік випуску 2016, приймається таким, що дорівнює нулю, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (08.02.2020) строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищував 7 років (граничний строк, визначений пунктом 7.38 Методики).

Враховуючи зазначене вище, врахування коефіцієнту фізичного зносу, значення якого дорівнює нулю, не впливає на суму вартості відновлювального ремонту та суму страхового відшкодування.

Судом не приймаються заперечення відповідача щодо наявності в матеріалах справи розрахунку коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ, який було складено на замовлення відповідача аварійним комісаром Дем`яненком М.А., відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Ford Fiesta, д.н. НОМЕР_1 становить 0,29, оскільки судом встановлено вище, що строк експлуатації транспортного засобу не перевищував 7 років, тобто коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 29 503,70 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З вищенаведеного випливає, що для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу стороні необхідно надати суду докази фактично понесених витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано суду: договір № 1 про надання правової допомоги від 02.01.2020, додаток № 1 та № 2 до цього договору, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 86 000,00 грн, в тому числі вартість наданих послуг по справі за позовом ПрАТ «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування становить 5 000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) від 31.08.2020, відповідно до якого вартість наданих послуг ПрАТ «Просто-страхування (страхувальник - Яресько П.В.) складає 5 000,00 грн, платіжне доручення № 12602 від 03.08.2020 на суму 86 000,00 грн.

Отже, позивачем надано суду належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, будинок 10; ідентифікаційний код 24745673) суму страхового відшкодування у розмірі 29 503 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот три) грн 70 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук