ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020м. ДніпроСправа № 904/2251/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦТРАНС", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атріум Солюшн", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 14 199,03 грн. за договором поставки № 07/08/2019 від 07.08.2019 року.

Представники:

від позивача: Романенко П.В., довіреність № б/н від 26.10.2020 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦТРАНС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атріум Солюшн" про стягнення заборгованості у розмірі 14 199,03 грн, з яких: основний борг у розмірі 11 991,00 грн, пеня у розмірі 1 825,91 грн; 3% річних у розмірі 238,23 грн; втрати від інфляції у розмірі 143,89 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу - у строк до 31.05.2020 року: відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу - у строк до 21.05.2020 року: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Законом України № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)", який набрав чинності 02.04.2020 року внесено зміни у Господарський процесуальний кодекс України, а саме розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2020 року сторонам продовжено строки для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву з доказами направлення відзиву позивачу у порядку, передбаченому ст. ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, на 5 днів від дня, наступного за днем закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); відповіді на відзив на позов - на 5 днів з дня отримання відзиву на позов, з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України; заперечень на відповідь на відзив на 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

З метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, суд вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2251/20 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, у зв`язку зі складністю цього спору, необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та встановлення відповідних доказів, та надати сторонам час для вирішення спору мирним шляхом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2251/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.08.2020 року о 12:40 год.

У підготовче судове засідання 31.08.2020 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 29.10.2020 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 01.10.2020 року о 10:20 год.

У підготовче судове засідання 01.10.2020 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 27.10.2020 року о 10:40 год.

У підготовче судове засідання 27.10.2020 року представник відповідача не з`явився.

27.10.2020 року у підготовчому судовому засіданні позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.10.2020 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2020 року о 10:20 год.

В зазначені строки сторони не подали витребувані судом документи.

Відповідач у судові засідання в тому числі 24.11.2020 не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, але був належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Крім того, господарським судом неодноразово було зроблено оголошення на сайті Судової влади України.

Відповідачу було встановлено строк ухвалами суду від 04.05.2020, 08.07.2020, 31.07.2020, 31.08.2020, 01.10.2020 для надання відзиву на позовну заяву, однак останній не виконав вимоги ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2020, 08.07.2020, 31.07.2020, 31.08.2020, 01.10.2020 відзив на позов не надав.

Станом на дату винесення рішення відзив на позов відповідачем до матеріалів справи не поданий.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 24.11.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 07/08/2019 від 07.08.2019 року, а саме в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525-526, 530, 611 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія договору поставки № 07/08/2019 від 07.08.2019;

- копії рахунків;

- копії видаткових накладних;

- копії податкових накладних;

- копія платіжного доручення;

- копія досудової вимоги.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦТРАНС" (далі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атріум Солюшн" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 07/08/2019 від 07.08.2019.

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов`язується передати на умовах даного договору у власність покупця товар, а покупець зобов`язується сплатити його повну вартість на умовах передплати або відстроченням платежу 2 (два) банківських дня та прийняти товар.

Згідно розділу 5 договору, продавець зобов`язаний передати покупцю товар та всі відповідні документи на нього.

Позивач на виконання умов договору поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 43 491,00 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату № 233 від 07.08.2019, № 238 від 07.08.2019.

Також, в матеріалах справи містяться видаткові накладні № 252 від 07.08.2019, № 253 від 08.08.2019.

Розділом 6 договору встановлено, що покупець зобов`язаний прийняти товар та сплатити його вартість.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був оплатити вартість поставленого товару: до 09.08.2019 - в сумі 10 220,00 грн., до 12.08.2019 - в сумі 33 271,00 грн.

Однак в порушення умов договору відповідач оплатив лише 31 500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 735 від 08.08.2019 на суму 9 000,00 грн. та № 736 від 08.08.2019 на суму 22 500,00 грн.

Позивач надав відповідачу досудову вимогу, якою вимагав сплати заборгованість у загальному розмірі 11 991,00 грн. у строк до 09.03.2020.

Проте, відповідач вимоги не виконав, відповіді не надав.

Станом на момент подання позовної заяви, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 11 991,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, строк оплати за поставлений природний газ відповідачу є таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів оплати відповідачем вартості поставленного товару у розмірі 11 991,00 грн. до суду не надано, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 11 991,00 грн. підлягає задоволенню.

Щодо суми пені

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Згідно з п.10.5 договору поставки у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач заявив до стягнення пеню за загальний період з 13.08.2019 року по 12.02.2020 року, що складає у розмірі 1 825,91 грн.

Розрахунок пені, як вбачається з матеріалів справи, позивачем правомірно нараховано відповідачу, у відповідності до умов договору, що є підставою для задоволення даних вимог.

Розрахунок пені зроблений позивачем, відповідає умовам договору та діючого законодавства, що є підставою для задоволення даних вимог.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 13.08.2019 року по 10.04.2020 року у розмірі 238,23 грн. та інфляційних втрат за загальний період з серпня 2019 року по лютий 2020 року у розмірі 143,89 грн.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат в сумі визначеній позивачем підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо витрат на правничу допомогу

Згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Що стосується витрат на послуги адвоката, то вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір № 124 від 09.04.2020; акт здавання-приймання наданих послуг від 10.04.2020; рахунок № 512 від 10.04.2020 на суму 2 800,00 грн.; платіжне доручення № 32 від 14.04.2020 на суму 2 800,00 грн.; свідоцтво № 12 від 14.11.2006.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання правничої допомоги, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору суму в 2 800,00 грн. вартості послуг адвоката вважає обґрунтованими.

Щодо судового збору

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атріум Солюшн" (49057, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 169, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦТРАНС" (49127, м. Дніпро, вул. Базова, 8, ) - 11 991,00 грн. - основного боргу, 1 825,91 грн. - пені, 143,89 грн. - інфляційних втрат, 238,23 грн. - 3% річних, 2 102,00 грн. - витрат по сплаті судового збору та 2 800 грн. - витрати на надання юридичних послуг.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2020

Суддя В.Г. Бєлік