СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Справа № 913/388/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
за участю представників:
від заявника-1:не з`явився
від заявника-2:не з`явився
від заявника-3:не з`явився
від боржника (відповідача):не з`явився
від органу виконання судового рішення: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , с.Кам`янка Луганської області (вх.№2605 Л/3 від 06.10.2020р.)
на ухвалу господарського суду Луганської області
постановлену14.09.2020р. у м.Харкові
провідмову у задоволенні спільної заяви б/н від 03.09.2020р. ОСОБА_1 , с.Кам`янка Луганської області, ОСОБА_2 , с.Кам`янка Луганської області, ОСОБА_3 , с.Кам`янка Луганської області, про заміну сторони виконавчого провадження
у справі№913/388/18 (суддя Косенко Т.В.)
за позовомФізичної особи ОСОБА_4 , с.Кам`янка Луганської області
доСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса, с.Кам`янка Луганської області
простягнення 409.010,40грн.

орган виконання судового рішення Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), м.Сєвєродонецьк Луганської області

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.10.2018р. (повний текст складено та підписано 24.10.2018р.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019р. (повний текст складено та підписано 15.01.2019р.), позов Фізичної особи ОСОБА_4 , с.Кам`янка Луганської області, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса, с.Кам`янка Луганської області, задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 77.713,18грн., інфляційні в сумі 331.297,22грн. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6.135,16грн. На виконання зазначеного рішення 21.01.2019р. видано відповідні накази.

04.09.2020р. ОСОБА_5 , с.Кам`янка Луганської області, (далі заявник-1), ОСОБА_2 , с.Кам`янка Луганської області, (далі заявник -2) та ОСОБА_3 , с.Кам`янка Луганської області, (далі заявник-3) звернулись до господарського суду Луганської області з заявою б/н від 03.09.2020р., у якій просили суд замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання наказу №913/388/18, виданого господарським судом Луганської області, про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса на користь Фізичної особи ОСОБА_4 409.010,40грн., а саме стягувача - Фізичну особу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його правонаступників Фізичних осіб ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.09.2020р. у задоволенні названої заяви відмовлено. В основу ухвали суду першої інстанції покладено твердження про те, що правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення. Одночасно, суд зазначив, що, враховуючи норми чинного законодавства, процедура переходу прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) триває певний проміжок часу, не менше шести місяців, за який визначається коло спадкоємців та частка кожного у спадщині. Проте, із матеріалів справи та поданих заявниками доказів не вбачається, що нотаріальні дії з оформлення права на спадщину закінчено. Станом на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження шестимісячний строк для прийняття спадщини спадкоємцями померлого не сплинув. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/388/18 як такої, що подана передчасно.

Не погодившись із названою ухвалою, ОСОБА_5 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 14.09.2020р. у справі №913/388/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За твердженнями апелянта, оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою за наслідками неповного встановлення обставин, які мають значення для виконання рішення суду, внаслідок неправильного дослідження та оцінки обставин справи і, відповідно, підлягає скасуванню з огляду на сукупність наступних обставин:

- документи, які додані до заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/388/18 та до апеляційної скарги, свідчать про те, що спадкоємцями стягувача - Фізичної особи ОСОБА_4 є лише Фізичні особи ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інших спадкоємців першої черги немає;

- чинне законодавство розмежовує поняття «прийняття спадщини» (гл.87 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) «Здійснення права на спадкування») та «оформлення спадщини» (гл.89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.2196 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною;

- господарським судом Луганської області не враховано, що після набрання законної сили ухвалою про відмову у заміні сторони виконавчого провадження органом виконання судового рішення буде закінчене виконавче провадження з примусового виконання наказу №913/388/18, унаслідок чого будуть зняті всі арешти з майна (коштів) боржника і останній зробить усе, щоб уникнути подальшого виконання рішення суду;

- суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви б/н від 03.09.2020р., згідно з ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язаний був зупинити провадження у справі (у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво) до моменту закінчення процедури переходу прав та обов`язків від Фізичної особи ОСОБА_4 (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Крім того апелянт просить визнати поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції та долучити до матеріалів справи копії наступних документів: довідки про склад сім`ї ОСОБА_4 №752 від 16.09.2020р.; заяви про відмову від спадщини ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 від 18.09.2020р.; заяви про прийняття спадщини ОСОБА_6 від 18.09.2020р.; постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.09.2020р. з примусового виконання наказу №913/388/18 (ВП 59207515). Клопотання мотивоване тим, що на момент подання заяви б/н від 03.09.2020р. до суду та винесення оскаржуваної ухвали (14.09.2020р.) зазначених документів не існувало.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2020р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.

Після надходження від заявника-1 на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2020р. заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.11.2020р. поновлено ОСОБА_8 пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.09.2020р. у справі №913/388/18 та відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою. Названою ухвалою, разом з іншим, зобов`язано інших учасників справи у строк до 17.11.2020р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Учасники справи своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.11.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.11.2020р. призначив справу №913/388/18 до розгляду на 02.12.2020р.

У судове засідання 02.12.2020р. представники учасників справи не з`явились. 30.11.2020р. (згідно штампу канцелярії) на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (з накладенням електронного цифрового підпису), мотивоване неможливістю прибуття у судове засідання через хворобу. Інші учасники справи при причини неявки у судове засідання суд завчасно не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання у справі повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, позиція ОСОБА_1 викладена безпосередньо у апеляційній скарзі, а інші учасники справи своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточних, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р. та інші).

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням положень ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, відмовила у клопотанні ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників учасників справи за наявними матеріалами справи.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, судова колегія відмовила у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено неможливості подання до господарського суду Луганської області постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.09.2020р. з примусового виконання наказу №913/388/18 (ВП 59207515), за умови участі представника ОСОБА_1 у судовому засіданні місцевого господарського суду під час постановлення оскаржуваної ухвали. Надані апелянтом докази, а саме довідка про склад сім`ї ОСОБА_4 №752 від 16.09.2020р., заява про відмову від спадщини ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 від 18.09.2020р., заява про прийняття спадщини ОСОБА_8 від 18.09.2020р. також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки датовані вже після постановлення оскаржуваної ухвали (14.09.2020р.).

У постанові Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі №916/3130/17, зокрема, зазначено, що системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Така обставина, як відсутність доказів на момент ухвалення рішення суду, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Таким чином, враховуючи процесуальні норми, що стосуються порядку подання доказів до суду першої та апеляційної інстанцій, межі перегляду справи апеляційним судом, а також викладену вище правову позицію Верховного Суду, колегія суддів не приймає до розгляду надані скаржником докази.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації не здійснювався, складено протокол.

У судовому засіданні 02.12.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 ГПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 ГПК України).

Як зазначалося вище за текстом постанови, рішенням господарського суду Луганської області від 19.10.2018р. (повний текст складено та підписано 24.10.2018р.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019р. (повний текст складено та підписано 15.01.2019р.), позов Фізичної особи ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 77.713,18грн., інфляційні в сумі 331.297,22грн. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6.135,16грн. На виконання зазначеного рішення 21.01.2019р. видано відповідні накази.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження №59207515 по виконанню наказу господарського суду Луганської області №913/388/18 від 21.01.2019р.

Як убачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 18.08.2020р. Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , який є стягувачем за виконавчим провадженням №59207515 з виконання наказу господарського суду Луганської області №913/388/18 від 21.01.2019р.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61395675 від 21.08.2020р., 21.08.2020р. державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальовим А.О. була зареєстрована спадкова справа №50, номер у Спадковому реєстрі 66302633.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Луганської області №913/388/18 про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса на користь Фізичної особи ОСОБА_4 409.010,40грн., а саме стягувача - Фізичної особи ОСОБА_4 на його правонаступників Фізичних осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 52 ГПК України унормовано, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 ст.3 названого Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і заміна сторони на цій стадії може відбуватися як на підставі та у порядку, визначеному ГПК України, так і Законом України "Про виконавче провадження".

Змістом норм розділу V ГПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах» та статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" підтверджується, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

При цьому правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У контексті норм ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1223 та ч.2 ст.1220 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, а часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).

Главою 89 ЦК України визначено порядок оформлення права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У контексті приписів ч.ч.1, 6 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Частиною 1 ст.1298 ЦК України унормовано, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду Луганської області про те, що процедура переходу прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) триває певний проміжок часу, не менше шести місяців, за який визначається коло спадкоємців та частка кожного у спадщині. Однак, із матеріалів справи та поданих доказів не випливає, що нотаріальні дії з оформлення права на спадщину померлого ОСОБА_4 закінчено. Оскільки на момент винесення оскаржуваної ухвали шестимісячний строк для прийняття спадщини спадкоємцями померлого не сплинув, свідоцтво про право на спадщину не було отримано, відтак стверджувати, що ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, не вбачається за можливе.

Відтак, місцевим господарським судом, за наслідками оцінки у сукупності зібраних у справі письмових доказів та встановлених обставин, вірно встановлено відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/388/18, оскільки, усупереч твердженням апелянта, доводи заявників про набуття статусу спадкоємців є передчасними та не підтверджені належними доказами.

Апелянтом зазначено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви б/н від 03.09.2020р., згідно з ч.1 ст.227 ГПК України зобов`язаний був зупинити провадження у справі (у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво) до моменту закінчення процедури переходу прав та обов`язків від Фізичної особи ОСОБА_4 (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з п.1 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до ч.3 ст.232 ГПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по господарській справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд. Провадження у справі може бути зупинено лише до закінчення її розгляду по суті (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019р. у справі №906/806/15).

Розгляд справи №913/388/18 судом першої інстанції завершено, по суті позовних вимог ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили. На примусове виконання зазначеного рішення місцевим судом видано відповідні накази. Відповідно, рішення місцевого господарського суду у справі №913/388/18 знаходиться на стадії примусового виконання.

У даному випадку розглядається процесуальне питання, пов`язане із виконанням судового рішення, а саме питання заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.334 ГПК України заява про заміну сторони її правонаступником розглядається судом у десятиденний строк з дня її надходження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Враховуючи вищевикладене, безпідставними є твердження апелянта про обов`язок місцевого господарського зупинити провадження у справі до моменту закінчення процедури переходу прав та обов`язків від Фізичної особи ОСОБА_4 (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, разом з іншим, зазначено, що господарським судом Луганської області не враховано, що після набрання законної сили ухвалою про відмову у заміні сторони виконавчого провадження органом виконання судового рішення буде закінчене виконавче провадження з примусового виконання наказу №913/388/18, унаслідок чого будуть зняті всі арешти з майна (коштів) боржника і останній зробить усе, щоб уникнути подальшого виконання рішення суду. Разом з тим, такі твердження апелянта не спростовують висновків судів про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а твердження про можливі дії боржника є лише припущеннями апелянта.

Отже, за висновками судової колегії, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку на підставі доказів, що були надані учасниками процесу. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, ухвала господарського суду Луганської області від 14.09.2020р. у справі №913/388/18 підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга - без задоволення.

За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , с.Кам`янка Луганської області, на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.09.2020р. у справі №913/388/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 14.09.2020р. у справі №913/388/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 02.12.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 03.12.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота