РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2020Справа № 905/207/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, )

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, )

про визнання договору постачання природного газу поновленим та визнання додаткової угоди укладеною,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Волько М.М.

Від відповідача: Будник К.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - відповідач) про:

- визнання договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Донецькоблгаз") № 3673/18-БО-6, укладеним 16.10.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" поновленим на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно), з урахуванням всіх змін та доповнень, які були чинними до моменту поновлення договору;

- визнання укладеною додаткової угоди № 4 до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Донецькоблгаз") № 3673/18-БО-6, укладений 16.10.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно) на умовах, які були запропоновані, в редакції позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач безпідставно ухилився від укладення з ним договору на постачання природного газу, тоді як обов`язок укласти такий договір на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які є бюджетними установами/організаціями з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно) встановлений Законом України "Про ринок природного газу" та постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" та з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, а також розпорядження Кабінету Міністрів України № 717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року" від 03.10.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 у задоволенні позовних вимог Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" відмовлено повністю; постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.08.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 у справі № 905/207/19 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.09.2020, справу № 905/207/19 передано для розгляду судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 справу № 905/207/19 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 30.09.2020.

Через відділ діловодства суду 28.09.200 від позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням позиції Верховного суду, в яких зазначає, що договір № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 був підписаний без заперечень у встановленому законом порядку та на умовах, що передбачені примірним договором про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого Постановою КМУ № 357 від 29.04.2016 та дії відповідача щодо залишення без розгляду додаткової угоди №4 до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 є незаконними та суперечать постанові КМУ № 867. Також позивач зазначає, що підставою відмови відповідача від підписання додаткової угоди №4, стало не узгодженість істотних умов, а незаконна вимога пред`явлення довідки третьої особи, дії якої не впливають на дані правовідносини.

У підготовчому засіданні 30.09.2020 представник відповідача повідомив, що 28.09.2020 представником відповідача направлено до суду письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що дані документи відсутні в матеріалах справи, у зв`язку з чим оголошено перерву у підготовчому засіданні на 07.10.2020.

Через відділ діловодства суду 01.10.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та виражає незгоду проти обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача і заперечує їх повністю.

У підготовчому засіданні 07.10.2020 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.11.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 25.11.2020 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у засідання суду 25.11.2020 проти позовних вимог заперечив в повному обсязі.

25.11.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго" (споживач) було укладено договір № 3673/18-БО-6 постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2., 1.3. договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності). Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений у п. 2.1. цього договору, споживач визначає самостійно.

Згідно з п. 12.1. договору, останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 до 17 жовтня 2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Крім того, у п. 11.3. договору сторони погодили порядок внесення змін до договору, зокрема, зазначивши, що усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін (пп. 1 п. 11.3 договору).

Сторони погодили, що зміни до договору, викладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим договором (пп. 2 п.11.3. договору).

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 26.10.2018, додаткову угоду № 2 від 29.10.2018, додаткову угоду № 3 від 12.11.2018 до договору постачання природного газу від 16 жовтня 2018 №3673/18-БО-6.

Даними додатковими угодами, зокрема, було внесено зміни до обсягів природного газу, що підлягав постачанню за договором, та пролонговано строк дії договору до 30 листопада 2018 р. (включно). Всі додаткові угоди були укладені за ініціативою ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", їх проекти направлялись позивачу електронною поштою, а в подальшому в паперовому вигляді підписані з боку позивача направлялись відповідачу для підписання.

Відповідачем, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 на електронну адресу позивача було надіслано проект додаткової угоди до договору № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 року строк дії до 30.04.2019 (включно).

Позивач підписав зі своєї сторони додаткову угоду № 4 до договору № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 року постачання природного газу та надіслав 2 примірника 28.11.2018 року (листом № юр/2943) до НАК «Нафтогаз України».

Листом № 26-7710/1.2-18від 05.12.2018 року відповідач (вх. № 2477 від 1 1.12.2018 року) повернув позивачу проект заповненої додаткової угоди № 4 на доопрацювання, посилаючись на те, що НАК «Нафтогаз України» не було постачальником природного газу в жовтні- листопаді 2018 року для ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Листом № юр/3181 від 27.12.2018 року позивач (вх. № 7251/18-18 від 28.12.2018 року) повторно надіслав відповідачу для підписання доопрацьовану додаткову угоду № 4 до договору № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 року постачання природного газу.

Однак, листом від 29.12.2018 року № 26-8408/1.2 -18 відповідач (вх. № 18 від 02.01.2019 року) повернув бланк заповненої додаткової угоди № 4 до договору № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 року без розгляду зі свого боку, посилаючись на те, що у останнього відсутні правові підстави для встановлення договірних відносин з ОКП «Донецьктеплокомуненерго», оскільки у грудні 2018 року НАК «Нафтогаз України» не надавались підприємству номінації та постачання природного газу не здійснювалось.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями обмежує права позивача на укладення договору на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Донецькоблгаз").

Таким чином, спір у даній справі виник щодо безпідставної, за твердженням позивача, відмови відповідача підписати додаткову угоду №4 до договору постачання природного газу № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018, якою продовжується строк дії вказаного договору до 30.04.2019 (включно) та яку відповідач зобов`язаний укласти в силу закону.

У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 4.1. Статуту Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" визначено, що метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1-3 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначені Законом України "Про ринок природного газу".

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Згідно з частиною 4 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати: 1) загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; 2) обсяг спеціальних обов`язків; 3) коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; 4) обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; 5) категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; 6) територію та строк виконання спеціальних обов`язків; 7) джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, з урахуванням положення частини сьомої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 було затверджено "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", яке визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Цим Положенням покладаються такі спеціальні обов`язки на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", зокрема, постачати природний газ побутовим споживачам, релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та державному підприємству України "Міжнародний дитячий центр "Артек", постачання яким у відповідному періоді (місяці постачання) не здійснює інший постачальник (у тому числі інший постачальник із спеціальними обов`язками відповідно до цього Положення), на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 717-р від 03.10.2018 "Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року" встановлено обов`язок з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018/2019 року Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укласти до 15 жовтня 2018 р. договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. N 357 (Офіційний вісник України, 2016 р., N 46, ст. 1666), та принципу недискримінації.

Статтею 117 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Положеннями частини 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Відповідно до абзацу 13 пункту 5 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, постачальник із спеціальними обов`язками - суб`єкт господарювання, на якого відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" Кабінетом Міністрів України покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу певній категорії споживачів та який не має права відмовити таким споживачам в укладенні договору постачання природного газу.

Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладений обов`язок постачати природний газ певній категорії споживачів, у тому числі в певних обсягах, не мають права відмовити таким споживачам, об`єкти яких знаходяться на закріпленій території цих постачальників, в укладанні договору постачання природного газу (з урахуванням певних обсягів та цін, якщо вони будуть встановлені для постачальника) за умови дотримання цими споживачами вимог цих Правил та чинного законодавства України. При цьому при укладанні такими споживачами договору постачання природного газу з іншим постачальником (відмінним від постачальника із спеціальними обов`язками) договір постачання природного газу з постачальником із спеціальними обов`язками (за його наявності) на період постачання газу новим постачальником не розривається, а лише призупиняється в частині постачання природного газу на період поставки газу новим постачальником. У разі невиконання зобов`язань з постачання природного газу споживачу діючим постачальником (за умови відсутності простроченої заборгованості споживача перед цим постачальником) постачання природного газу споживачу постачальником із спеціальними обов`язками відновлюється у повному обсязі з першого дня, наступного після дня припинення виконання зобов`язань діючим постачальником. (пункт 8 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496).

Таким чином, у розумінні статті 179 Господарського кодексу України на позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів, який може бути виконаний за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії.

При цьому, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про ринок природного газу" ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами: 1) забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, у тому числі забезпечення першочергового інтересу безпеки постачання природного газу, зокрема шляхом диверсифікації джерел надходження природного газу.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як діяльність на ринку природного газу, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок природного газу".

Згідно з пунктом 27 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Отже, норми спеціального закону в сфері постачання природного газу (Закон України "Про ринок природного газу") унеможливлюють закупівлю природного газу в постачальника, який не має відповідної ліцензії.

Серед обов`язків споживачів відповідно до пункту 1 частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" є укладення договору про постачання природного газу.

Підпунктом 3 пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Таким чином, відповідач наділений спеціальними обов`язками (щодо постачання природного газу виробникам теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води споживачам (релігійним організаціям)), відтак будучи ліцензіатом та монополістом з постачання природного газу, зобов`язаний здійснювати постачання природного газу для вироблення теплової енергії іншим категоріям споживачів, у тому числі релігійним організаціям.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що позивач є захищеним споживачем - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону, щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, наведені приписи законодавства є імперативними та визначають, що постачання природного газу відбувається виключно на підставі укладеного договору.

На позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів, який може бути виконаний за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії.

У зв`язку з цим, укладення договору на постачання природного газу є обов`язковим.

Однією із підстав для постачання природного газу споживачу згідно з пунктом 1 розділу 2 Правил постачання природного газу є відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням таких вимог: споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником (пункт 3 Розділу 2 Правил постачання природного газу).

Пунктом 4 Розділу 2 Правил постачання природного газу передбачено, що для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи, зокрема довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником (за його наявності).

Предметом договору, додаткову угоду № 4 до якого просить визнати укладеною позивач, є постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року" договір на постачання природного газу має охоплювати весь період опалювального сезону 2018/2019, у зв`язку з чим позивачем у спірній додатковій угоді №4 до договору правомірно визначено строк дії договору до 30 квітня 2019 року.

Судом враховані висновки, які містяться в постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №910/854/19, від 22.01.2020 у справі № 905/204/19, від 13.03.2020 у справі №905/209/19, від 03.03.2020 у справі № 905/208/19, зокрема:

- положення статті 117 Конституції України, статті 179 Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок природного газу", розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року" та пункту 3 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу укладення такого договору є обов`язковим для відповідача;

- законодавством не встановлено обов`язку ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" як постачальника природного газу надавати ОКП "Донецьктеплокомуненерго" довідку про відсутність заборгованості за поставлений природний газ або підписувати акт взаєморозрахунків, який може бути підтвердженням відсутності заборгованості за поставлений газ;

- у постановах від 03.03.2020 № 905/208/19 та від 12.03.2020 №905/209/19 Верховним Судом також не прийнято доводи скаржника про те, що неузгодженість дій між позивачем та ПАТ "ВК Укрнафтобуріння" в частині обміну документами не є підставою для застосування врегулювання спору в судовому порядку, тим більше для визнання укладеною спірної додаткової угоди за відсутності належних для цього правових підстав, оскільки підставою для врегулювання спору в судовому порядку є не неузгодженість дій між позивачем та ПАТ "ВК Укрнафтобуріння", а порушення відповідачем частини третьої статті 179 Господарського кодексу України внаслідок невчинення з його боку дій щодо укладення договору, умови якого є обов`язковими для учасників спірних правовідносин.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач, окрім іншого, зазначає, що всупереч вищевказаних положень чинного законодавства позивачем не було надано довідки (акту звірки взаєморозрахунків) про відсутність простроченої заборгованості позивача за поставлений природний газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником.

Вказані аргументи відповідача суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» листом № юр/3155 від 21.12.2018 зазначило, що до грудня 2018 року працювало із наступними постачальниками природного газу:

- ПАТ «Донецькоблгаз»№01/11/17 від 01.11.2017 на період з 01.11.2017 року по 30.11.2018 року. Заборгованість за договором відсутня.

- ТОВ «Маргаз» № 2090-2019 від 17.069.2018 на період з 01.10.2018 року по 30.11.2018 року. Заборгованість за договором відсутня.

- ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння». Заборгованість за договором відсутня.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» зазначило, що ним надані до ПАТ «НАК «Нафтогаз України», зокрема, довідка про відсутність заборгованості перед ПАТ «Донецькоблгаз» та акт звіряння розрахунків з ТОВ "Маргаз".

Також до листа № юр/3155 від 21.12.2018 про укладення договору позивачем додано довідку про відсутність заборгованості перед ПАТ "Донецькоблгаз" від 11.12.2018 № 15/1-3667 та акт звірки взаєморозрахунків з ТОВ "Маргаз".

Також, позивачем було додано копію договору на постачання природного газу № ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018 з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", копію акту приймання-передачі на обсяг газу 50,865 тис.куб.м. з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", копію рахунку з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" на оплату № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018 на суму 651 074, 04 грн., копію листа від 14.12.2018 № юр/3063 з додатками на адресу ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", а також копії платіжних доручень про проведену оплату за договором № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018. При цьому, позивач зазначив, що він надіслав на адресу ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" підписану з його боку додаткову угоду про повне належне виконання договору та його припинення разом з актом звіряння взаєморозрахунків, але на теперішній час контрагент так і не підписав та не повернув згадані документи.

Крім того, відсутність заборгованості позивача перед "ВК "Укрнафтобуріння" за договором на постачання природного газу № ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018 встановлена у справі № 910/854/19.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачено, що за змістом частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Таким чином, обставини, встановлені у справі №910/854/19, обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

Отже, аналіз вищевказаних документів свідчить, що позивач повністю розрахувався з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" за поставлений природний газ" і заборгованості не має.

При цьому, позивач вчиняв дії з метою отримання від ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" довідки шляхом звернення до останнього з листом № юр/3063 від 14.12.2018 з проханням підписати акт звірки взаєморозрахунків та додаткову угоду до Договору № ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018 про повне та належне виконання сторонами зобов`язань за договором, проте відповіді на це не отримав.

Суд зазначає, що обов`язок споживача підтвердити відсутність заборгованості за поставлений газ перед попереднім постачальником шляхом надання довідки такого постачальника має кореспондувати обов`язок постачальника надати споживачу таку довідку або підписати акт звірки взаєморозрахунків. Водночас, обов`язок постачальника природного газу надати споживачу довідку про відсутність заборгованості за поставлений природний газ або підписати акт взаєморозрахунків законодавчо не встановлений.

Законом України «Про ринок природного газу» визначені правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін енергетичного співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу. Згідно абзацу 1 частини 1 статті 11 вищезгаданого закону, з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених КМУ.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Абзацем 13 п. 5 розділу І Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил постачання природного газу» передбачено, що постачальник із спеціальними обов`язками - суб`єкт господарювання, на якого відповідно до ст. 11 ЗУ "Про ринок природного газу" КМУ покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу певній категорії споживачів та який не має права відмовити таким споживачам в укладенні договору постачання природного газу. У п.8 розділу II даної Постанови НКРЕКП зазначено, що постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладений обов`язок постачати природний газ певній категорії споживачів, у тому числі в певних обсягах, не мають права відмовити таким споживачам, об`єкти яких знаходяться на закріпленій території цих постачальників, в укладанні договору постачання природного газу (з урахуванням певних обсягів та цін, якщо вони будуть встановлені для постачальника) за умови дотримання цими споживачами вимог цих Правил та чинного законодавства України.

У постанові КМУ № 867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі- Постанова КМУ № 867) в редакції, що діяла на момент виникнення спору, зазначено, що це положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі- спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Цим Положенням (п.3.) покладаються такі спеціальні обов`язки на відповідача: постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору).

Постановою КМУ №705 від 25.07.2012 року "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" встановлено, що гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому п рядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Таким чином, судом встановлено, що дії відповідача щодо залишення без розгляду додаткової угоди № 4 до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквизитами ПАТ «Донецькоблгаз») № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 суперечать постанові КМУ №867.

За таких обставин, враховуючи обсяг наданих позивачем на підтвердження відсутності боргу за поставлений природний газ документів, суд виходить з доведеності позивачем факту відсутності заборгованості та вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в укладенні договору з підстав ненадання довідки або акту звірки розрахунків від ПАТ "ВК "Укргазвидобування", які б підтверджували відсутність простроченої заборгованості позивача за поставлений природний газ.

У відповідності до частин 3, 4 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Однак, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем вимог вказаної норми за наявності обґрунтованих заперечень щодо наданого позивачем проекту спірного договору.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (частина 1 статті 12 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст. ст. 3, 6, 12-15, 20 Цивільного кодексу України), суд дійшов висновку про те, що у разі невизнання особою права на укладення договору, таке право підлягає захисту судом на підставі ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання договору, укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

З урахуванням вищевикладеного, аргументи відповідача, вказані у відзиві на позов, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

При цьому, заперечуючи проти задоволення позову відповідач також вказує на те, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження поставки природного газу та його оплати, тобто не доведено існування між позивачем та відповідачем відповідних господарських правовідносин, у зв`язку з чим застосування умов договору про постачання природного газу на період до його фактичного укладення є неправомірним.

Також, відповідач зазначає, що аналіз чинного законодавства України, що регулює відносини у сфері газопостачання дає підстави вважати, що укладення договору постачання природного газу на минуле є таким, що суперечить встановленому порядку газопостачання, зокрема пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 та частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки існує процедура підтвердження обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача і вона на законодавчому рівні виключає можливість здійснення у минулих періодах поставки природного газу та розподілу природного газу оператором ГРМ.

Таким чином відповідач вважає, що у разі задоволення позову договір про постачання природного газу фактично буде укладений після спливу строку, наданого постачальнику для виконання обов`язку щодо поставки газу, що позбавить його можливості виконати умови договору належним чином та може мати несприятливі економічні наслідки для постачальника у вигляді застосування до нього господарських санкцій, а відтак - порушить його права.

Проте, суд вважає вказані аргументи відповідача безпідставними, оскільки по-перше, чинним законодавством України не заборонено сторонам укладати правочини щодо урегулювання своїх правовідносин, які вже мали місце; по-друге, є виключно намаганням відповідача уникнути укладення спірного договору в межах даної справи.

Зі змісту розпорядження Кабінету Міністрів України № 717-р від 03.10.2018 вбачається, що укладений Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договір на постачання природного газу має охоплювати весь період опалювального сезону 2018/2019, у зв`язку з чим позивачем у спірній правомірній угоді правомірно визначено строк дії договору до 30 квітня 2019 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про визнання укладеною додаткової угоди № 4 між ним та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018 в редакції позивача є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає, що вимога позивача про визнання договору постачання природного газу № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 поновленим на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно) не є ефективним способом захисту порушених прав позивача, оскільки встановлює юридичний факт, тоді як відновлення прав позивача можливе шляхом встановлення певного правовідношення, що виникає на підставі відповідного правочину.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт невиконання відповідачем свого обов`язку щодо укладення додаткової угоди № 4 до договору постачання природного газу №3673/18-БО-6 від 16.10.2018 в редакції позивача на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 включно підтверджений і в той же час відповідачем не спростований.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати укладеною додаткову угоду № 4 до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Донецькоблгаз") № 3673/18-БО-6 від 16.10.2018 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) та Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька область, місто Краматорськ, провулок Земляний, будинок 2; ) на строк з 01.12.2018 року до 30.04.2019 року (включно) на умовах, які були запропоновані, в наступній редакції:

"Додаткова угода № 4

до договору постачання природного газу від 16.10.2018 № 3673/18-БО-6

м. Київ "__"_________ 2018 року

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЕІС - 56X502), надалі - Постачальник, в особі заступника начальника департаменту - керівника групи договірної роботи та реалізації природного газу Департаменту реалізації газу Романяка Святослава Орестовича, який діє на підставі довіреності від 29.12.2017 року № 14-263, з однієї сторони, і

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго", (код-ЕІС 56X09014D9F2DD03), надалі- Споживач, в особі генерального директора Рогачова Віктора Сергійовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, надалі разом поіменовані Сторони,

керуючись Законом України "Про ринок природного газу", Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 р. № 867 (далі - Положення), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.15 №2496 (із змінами та доповненнями), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс ГРМ), Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс ГТС), постановою НКРЕКП від 27.07.18 №788 в частині відтермінування окремих положень Кодексу ГТС (із змінами та доповненнями), іншими нормативно-правовими актами, уклали цю додаткову угоду про таке:

1. Викласти розділи 1- 12 цього Договору в наступній редакції:

" 1. Предмет договору

1.1.Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

1.2.Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

1.3.За цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 210000) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

2.Кількість та фізико-хімічні показники природного газу

2.1. Постачальник передає Споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 17 116 тис. куб. метрів (сімнадцять мільйонів сто шістнадцять тисяч куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі - розрахункові періоди):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
жовтень 2018 0січень 20194651квітень 2019550
листопад 20180лютий 20194060
грудень 20184255березень 20193600
Всього4255Всього12311Всього550

2.2 Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього Договору повністю покривають потреби Споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених пунктом 1.2 цього Договору. Споживач самостійно визначає обсяги, зазначені у пункті 2.1 цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

2.3.Підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику для включення його до Реєстру споживачів Постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) відповідно до вимог Кодексу ГТС, за умови дотримання Споживачем пункту 3.3 цього Договору.

2.4.Перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися за ініціативою Споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту Договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього Споживач зобов`язаний надати Постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди.

Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

2.5.Допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі + 5 відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків) від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

2.6.Розподіл (транспортування) природного газу, який постачається за цим Договором, здійснює(ють) оператор(и) газорозподільних мереж (газотранспортної системи), а саме: ПАТ "Донецькоблгаз", з яким (якими) Споживач уклав відповідний договір (договори).

2.7.Режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (в т.ч. добове використання) Споживач визначає самостійно в залежності від своїх виробничих потреб.

2.8.За розрахункову одиницю газу приймається один метр кубічний (м3), приведений до стандартних умов: температура (t) 293,18 К (20 °С), тиск газу (Р) 101,325 кПа (760 мм рт. ст.).

2.9.Фізико-хімічні показники природного газу, який передається Постачальником Споживачеві у пунктах приймання-передачі, зазначених у пункті 3.1 цього Договору, повинні відповідати вимогам, визначеним розділом III Кодексу ГТС та Кодексом ГРМ.

2.10.Споживач має право на вільний вибір постачальника шляхом укладення з ним договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, передбачених Правилами постачання природного газу.

2.10.1.Якщо Споживач має намір укласти договір з іншим постачальником, Споживач повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед Постачальником за всіма укладеними з Постачальником договорами та після цього підписати з Постачальником угоду про розірвання договору постачання природного газу або його припинення в частині постачання природного газу з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати інший постачальник.

2.10.2.Якщо Споживач укладає договір з іншим постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки відповідно до абзацу другого підпункту 4) пункту 3 Положення, цей Договір припиняє свою дію в частині постачання природного газу після підписання відповідної додаткової угоди.

3.Порядок та умови передачі природного газу

3.1.Постачальник передає Споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі:

- природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи;

- імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

3.2.Постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови:

3.2.1 Підтвердження Споживачу номінації в порядку, передбаченому Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, в редакції, яка діяла станом на 27.07.2018.

3.2.2. Включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

3.3.Постачання (підтвердження Споживачу номінації відповідно до пункту 3.2.1 або включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника відповідно до пункту 3.2.2) та використання (відбір) природного газу за цим Договором здійснюється виключно за умови дотримання Споживачем вимог пункту 11 Положення та відсутності реєстрації Споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

3.4.Якщо Споживач порушив умови пункту 11 Положення:

3.4.1.Номінація Споживачу не підтверджується, відповідно, постачання природного газу не відбувається, акти приймання-передачі не оформлюються, передача природного газу за цим Договором не здійснюється.

3.4.2.Постачальник припиняє постачання газу шляхом виключення Споживача з Реєстру без погодження із Споживачем.

При цьому Постачальник надає Оператору ГТС повідомлення про виключення Споживача з Реєстру (даті - Повідомлення), копія цього Повідомлення надається Споживачу на електронну адресу, зазначену в пункті 12 цього Договору.

Включення Споживача до Реєстру відбувається після усунення Споживачем фактів, зазначених в Повідомленні, виключно в робочі дні, про що Постачальник інформує Споживача електронною поштою. При цьому додаткова згода Споживача на включення до Реєстру не потребується.

Споживач не має права вимагати від Постачальника відшкодування збитків за невключення його до Реєстру внаслідок невиконання Споживачем умов цього Договору та пункту 11 Положення.

3.5.Відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення Споживачем умов пункту 11 Положення, покладаються виключно на Споживача.

3.6.Фізичне припинення постачання природного газу за цим Договором здійснює(ють) Оператор(и) ГРМ та Оператор ГТС. За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання Споживачу Оператором ГРМ/ГТС Постачальник надсилає Оператору ГРМ/ГТС відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу/транспортування природного газу Споживачу, копію якого надсилає Споживачу (з позначкою про вручення).

3.7.Споживач зобов`язаний щодобово не пізніше 13:00 годин надавати Постачальнику на електронну адресу дані про використання природного газу за попередню газову добу.

Зазначена інформація використовується Постачальником виключно для виконання умов абзацу другого підпункту 18 пункту 5 Розділу II Правил постачання природного газу і не використовується при документальному оформленні фактично використаних Споживачем обсягів газу, не використовується для співставлення із замовленими обсягами газу, а також не використовується для будь-яких інших цілей.

3.8.Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

3.8.1.Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає той обсяг, який був фактично використаний Споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в пункті 1.2 цього Договору.

3.8.2.Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений до Реєстру Постачальника, що підтверджується Споживачем в акті приймання-передачі газу.

3.9.Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом:

3.9.1.Завірену копію акту про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий період, складеного між Споживачем та оператором ГРМ (ГТС);

3.9.2.Інформацію за підписом уповноваженої особи Споживача стосовно:

1)фактично використаних у відповідному розрахунковому періоді обсягів природного газу (відповідно до пункту 3.8.1 цього Договору), з розбивкою цих обсягів природного газу за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим Договором). Цю розбивку Споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку Постачальника і приймається Постачальником як підтвердження фактично використаних Споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді;

2)обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до Реєстру споживачів Постачальника (відповідно до пункт 3.8.2 цього Договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим Договором). Цю розбивку Споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформаціє. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку Постачальника і приймається Постачальником як підтвердження фактично використаних Споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді;

3.9.3.Підписані Споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим Договором і з урахуванням пункту 3.8 цього Договору, його фактична ціна та вартість.

3.10.Постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає Споживачу- один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання Постачальником акта приймання-передачі природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого непідписання акта.

3.11.Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

3.12.У разі неподання або несвоєчасного подання Споживачем Постачальнику акта приймання- передачі природного газу такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою Споживача від використання природного газу за цим Договором за відповідний розрахунковий період, при цьому:

1) Споживач визнає, що порушення ним пункту 3.9 цього Договору Сторони вважають односторонньою відмовою Споживача від постачання природного газу за цим Договором у відповідному розрахунковому періоді, внаслідок чого Споживач має компенсувати Постачальнику збитки, які розраховуються відповідно до пункту 3.13 цього Договору;

2)Споживач не має права заперечувати проти непостачання Постачальником природного газу на його користь за цим Договором за відповідний розрахунковий період у разі порушення ним пункту 3.9 цього Договору та не має права застосовувати до Постачальника штрафні санкції за недопоставку газу.

3.13.Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного Споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1 цього Договору), Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього Договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

3.13.1.якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2.якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, Споживач зобов"язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) хЦхК,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений Постачальником Споживачу протягом розрахункового періоду за цим Договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу;

Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1. цього Договору;

Ц - ціна природного газу за цим Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

4.Ціна природного газу

4.1.Ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється Положенням.

У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

4.2.Ціна за 1000 куб.м. газу становить 6 235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7 482,61 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 61 коп.).

4.3.Загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу.

5.Порядок та умови проведення розрахунків

5.1.Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100- відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

5.2.Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

5.3.Оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1)споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

2)в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору;

3)з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

Кошти, які надійшли від Споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;

4)шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором.

Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5)оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

5.4.У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем:

1)у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання;

2)у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3)у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.

5.5.Звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється Сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу Споживачем та актів його приймання-передачі.

5.6.Компенсація Постачальнику вартості послуг з припинення (обмеження) газопостачання здійснюється Споживачем в такому порядку:

- Споживач компенсує Постачальнику вартість наданих оператором ГРМ/ГТС послуг з припинення (обмеження) газопостачання на об`єкти Споживача на підставі отриманого від Постачальника рахунка-фактури;

- компенсація вартості послуг з припинення (обмеження) газопостачання здійснюється Споживачем до 25 - го числа місяця, наступного за місяцем, в якому Постачальником було надано доручення на припинення (обмеження) газопостачання, на розрахунковий рахунок Постачальника, який зазначається в надісланому Споживачеві рахунку-фактурі із призначенням платежу;

- у разі, якщо протягом зазначеного періоду Споживач не компенсував (не повністю компенсував) Постачальнику вартість послуг з припинення (обмеження) газопостачання, Споживач несе відповідальність на загальних умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

5.7.Відшкодування Постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього Договору, здійснюється наступним чином:

- Постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо Споживач порушив пункт 3.9 цього Договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 цього Договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 цього Договору;

- Постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає Споживачу

акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- Споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати Постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті- претензії.

У разі, якщо протягом зазначеного періоду Споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) Постачальнику збитки, Споживач несе відповідальність перед Постачальником на загальних умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

6.Права та обов`язки сторін

6.1.Споживач має право:

1)використовувати (відбирати) природний газ відповідно до умов цього Договору;

2)розірвати цей Договір у разі вибору іншого постачальника, але не раніше ніж в останній день розрахункового періоду, попередивши Постачальника не менш ніж за 20 діб до розірвання договору. При цьому Споживач зобов`язаний виконати свої обов`язки за цим Договором у частині оформлення використаних обсягів природного газу та їх оплати відповідно до умов Договору;

3)достроково розірвати Договір, якщо Постачальник повідомив споживача про намір щодо внесення змін до Договору в частині умов постачання і водночас нові умови постачання виявилися для Споживача неприйнятними. При цьому Споживач зобов`язаний попередити постачальника не менш ніж за 20 діб до розірвання договору, а також виконати свої обов`язки за цим Договором у частині оформлення використаних обсягів природного газу та їх оплати відповідно до умов Договору;

4)безоплатно отримувати інформацію, визначену Законом України "Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення";

5)на одночасне укладання декількох договорів постачання природного газу для потреб, визначених в пункті 1.2 цього Договору, але на різні розрахункові періоди.

6.2.Споживач зобов`язаний:

1)укласти договір/договори на розподіл та/або транспортування природного газу з оператором(ами) газорозподільних мереж та/або газотранспортної системи на обсяги газу, що постачаються за цим Договором;

2)забезпечити відповідність комерційного вузла обліку природного газу вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Правилам обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженим наказом Міненерговугілля від 27 грудня 2005 р. № 618, державним стандартам, експлуатаційній документації на засоби вимірювальної техніки, що входять до складу зазначеного вузла обліку природного газу, Кодексу ГРМ та Кодексу ГТС;

3)без перешкод у будь-який час допускати представників Постачальника та повноважних представників оператора газорозподільних мереж (газотранспортної системи) для:

- зчитування показників засобів вимірювальної техніки та перевірки приладів обліку витрат природного газу, встановлених на комерційному вузлі обліку природного газу споживача, та правильності експлуатації таких приладів;

- огляду газопроводів та газовикористовуваного обладнання Споживача;

- припинення (обмеження) постачання природного газу внаслідок порушення Споживачем вимог цього Договору;

4)самостійно контролювати власне використання природного газу за цим Договором і не допускати відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 5% від замовлених без їх коригування шляхом підписання додаткової угоди;

5)самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі:

- порушення строків оплати за договором про постачання природного газу;

- перевищення обсягів використання газу, зазначених в пункті 2.1 цього Договору, без їх коригування додатковою угодою;

- відсутності підтвердження Споживачу номінації;

- невключення/виключення Споживача до/з Реєстру споживачів Постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС;

- інших випадках, передбачених цим Договором та законодавством;

6)прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 даного Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором;

7)компенсувати Постачальнику вартість послуг на відключення газопостачання Споживачу;

8)відшкодовувати Постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13 цього Договору;

9)не допускати використання природного газу за договорами, укладеними з іншими постачальниками, в розрахункових періодах, в яких діє цей Договір без його розірвання або припинення в частині постачання газу.

6.3.Постачальник має право:

1)ініціювати заходи з припинення (обмеження) постачання природного газу Споживачеві в разі:

- невиконання Споживачем пункту 11 Положення;

- розірвання цього Договору;

- відмови Споживача від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обгрунтування.

Газопостачання споживачу може бути припинено в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

2)інші права, що визначаються Законом України "Про ринок природного газу"', Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2496, іншими нормативно-правовими актами України, цим договором;

3)вимагати від Споживача безумовної оплати (компенсації) Постачальнику вартості наданих послуг з припинення (обмеження) газопостачання на об`єкти Споживача;

4)вимагати від Споживача відшкодування Постачальнику збитків, що виникли через порушення Споживачем умов пункту 2.1 цього Договору у разі, якщо відхилення фактично використаних Споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як вбік збільшення, та і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

6.4.Постачальник зобов`язаний:

1)виконувати умови цього Договору;

2)забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС:

- своєчасне підтвердження Споживачу номінації при дотриманні Споживачем умов цього Договору;

- своєчасну реєстрацію Споживача у Реєстрі при дотриманні Споживачем умов цього Договору;

3)публікувати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, наявні способи досудового розв`язання спорів зі споживачами, контактні дані і режим роботи кожної контактної точки (телефони співробітників Постачальника, відповідальних за укладання договору, підписання актів приймання-передачі природного газу, Стану розрахунків за використаний природний газ із зазначенням їх електронних адрес, тощо);

4)повідомити Споживача про намір внесення змін до Договору постачання природного газу не пізніше ніж за 30 днів до набрання чинності таких змін (окрім змін, обумовлених зміною норм чинного законодавства України). Така інформація може бути надана Споживачу в будь-який спосіб: розміщення на веб-сайті Постачальника, відправлення електронного повідомлення на електронну пошту Споживача, письмове повідомлення тощо;

5)забезпечити Споживача прозорими та простими способами досудового вирішення спорів, розглянути скарги Споживача і протягом одного місяця повідомити про результати їх розгляду;

6)забезпечити Споживачу вибір способу оплати відповідно до вимог законодавства;

7)дотримуватися мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу;

8)виконувати інші обов`язки, передбачені Правилами постачання природного газу та чинним законодавством України.

7.Відповідальність сторін

7.1.За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

7.2.У разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

7.3.Постачальник не відповідає за підтримання належного тиску на газорозподільних станціях.

7.4.Постачальник не несе відповідальності за недопоставку природного газу за цим Договором у разі припинення/обмеження газопостачання відповідно до чинного законодавства України та умов цього Договору та/або у разі односторонньої відмови Споживача від постачання природного газу (пункт 3.12 цього Договору).

7.5.Відповідальність за використання природного газу виключно на потреби, визначені пунктом 1.2 цього Договору, та за достовірність обсягів газу, зазначених в актах приймання- передачі природного газу несе виключно Споживач.

7.6.Споживач зобов`язаний компенсувати Постачальнику будь-які штрафні санкції, які виникли у Постачальника у разі несвоєчасного повідомлення Постачальника Споживачем про випадки, визначені в п.п. 10.4 та 10.5 цього Договору.

7.7.Збитки, завдані одній із Сторін внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою Стороною своїх зобов`язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) Стороною в порядку та розмірі, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

8.Форс-мажор

8.1.Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим Договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення Договору, і Сторони не могли передбачити їх.

8.2.Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

8.3.Сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства.

8.4.Настання форс-мажорних обставин підтверджується в порядку, встановленому чинним законодавством України.

8.5.Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику вартості природного газу, поставленого до їх настання.

9. Порядок розв`язання спорів (розбіжностей)

9.1.У разі виникнення спорів (розбіжностей) Сторони зобов`язуються розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій. Будь-яка із Сторін має право ініціювати їх проведення.

9.2.У разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) розв`язуються у судовому порядку.

9.3.Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

10.Інші умови

10.1.Цей Договір складений у двох примірниках - по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу.

10.2.З укладенням цього Договору попереднє листування та документація щодо предмета Договору втрачають юридичну силу.

Визнання окремих положень цього Договору недійсними, не тягне за собою визнання Договору недійсним в цілому.

10.3.Сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору:

1)усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 10.4 та 10.5 цього Договору;

2)сторони погодили, що зміни до цього договору, викладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим договором, крім випадків, зазначених у пунктах 10.4 та 10.5 цього Договору;

10.4.Сторони зобов`язуються повідомляти одна одну рекомендованим листом з повідомленням про зміни власних платіжних реквізитів, ЕІС-коду, адреси, номерів телефонів, факсів у п`ятиденний строк з дня виникнення відповідних змін.

10.5.Постачальник має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість.

Споживач є платником податку на додану вартість та має статус (є/ не є, потрібне зазначити) (має/ не має, потрібне зазначити)

платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Податковим кодексом України.

У разі будь-яких змін у статусі платника податків, зміни найменування, форми власності Сторони зобов`язані повідомити одна одну про такі зміни протягом трьох робочих днів з дати таких змін.

10.6.Цей Договір разом з усіма додатками і доповненнями, складений за повного розуміння Сторонами предмета та умов Договору.

Споживач розуміє та погоджується з тим, що отримав повну, достовірну та достатню інформацію, необхідну для підписання Договору.

10.7 При укладанні Споживачем Договору постачання природного газу з іншим постачальником (за умови відсутності боргу перед Постачальником) цей Договір на період постачання газу іншим постачальником не розривається, а може бути припинений в частині постачання природного газу на період поставки газу іншим постачальником за рішенням Споживача, про що Споживач письмово інформує Постачальника та вносить відповідні зміни в пункт 2.1 шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

10.8.Сторони зобов`язуються при виконанні цього Договору та у своїх ділових відносинах дотримуватися принципів та вимог чинного законодавства України у сфері протидії корупції, а також вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання корупційним діям.

Кожна із Сторін цього Договору зобов`язується не брати участь у будь-якій діяльності, що може бути розцінена як стимулювання працівника (-ів) іншої Сторони, в тому числі надання грошових коштів або іншого майна, переваг, пільг, послуг, нематеріальних активів, будь-яких інших переваг нематеріального чи не грошового характеру, що можуть поставити такого працівника в певну залежність

і спрямовані на забезпечення вчинення або не вчинення цим працівником будь-яких дій на користь стимулюючої його Сторони.

При виконанні обов`язків за цим Договором, Сторони не вчиняють будь-які дії, що порушують вимоги чинного законодавства та міжнародних актів про протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом та/або фінансування тероризму.

При цьому, Сторона не несе відповідальності за дії іншої Сторони Договору, у разі порушення нею вимог чинного законодавства та міжнародних актів про протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом та/або фінансування тероризму та вимог законодавства у сфері протидії корупції.

Сторони підтверджують, що ознайомилися з Антикорупційною програмою Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", розміщеної на офіційному сайті постачальника та дотримуються її принципів та вимог.

10.9.Підписанням цього Договору Споживач підтверджує, що йому завчасно Постачальником була надана повна інформація і роз`яснення щодо умов цього Договору.

11.Строк дії Договору

11.1.Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису Постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

11.2.Пункти 2,3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абзац третій підп.2 п.6.4 цього Договору застосовуються з дня зазначеного в повідомленні Постачальника, яке направляється на електронну адресу Споживача, зазначену в пункті 12 цього Договору та розміщується на офіційному сайті Постачальника."

2.Розділ 13 цього Договору вважається Розділом 12 та залишається незмінним.

3. Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання Сторонами і діє з 01 грудня 2018 року.

"Постачальник" "Споживач"

_____________/С.Романяк/ ____________/В.С. Рогачов/

М.П. М.П.".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Б. Хмельницького, будинок 6, ) на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, місто Краматорськ, провулок Земляний, будинок 2, ) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 01.12.2020

Суддя І.О. Андреїшина