ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року Справа № 904/5737/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Орєшкіної Е.В., Чус О.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Хомутов Г.В. адвокат, довіреність №41/19 від 02.01.2019;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі №904/5737/19 (суддя Красота О.І., повне рішення складено 28.07.2020)

за позовом Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006", м. Пологи Пологівського району Запорізької області

до Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення боргу в сумі 318 815,72 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У листопаді 2019 року Приватне підприємство "БІЗОН-ТЕХ 2006" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича 253 723,49 грн - боргу, 50 744,69 грн - штрафу, 14 347,54 грн - процентів та судового збору.

Також просило зазначити в резолютивній частині рішення таке: "Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою: (СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів де: СОБ - сума основного боргу, простроченого ФОП Дюкарєвим Олегом Борисовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_1 ); 48 - розмір процентів; КДП - кількість днів прострочення сплати Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_1 ) суми основного боргу за період: з 28.11.2019 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу, КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти і стягнути отриману суму процентів із Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (ідентифікаційний код 34216986)".

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем грошових зобов`язань за Договором поставки №КГ - 239 від 08.02.2019 року.

Відповідач участі під час розгляду справи в суді першої інстанції не приймав, відзив на позовну заяву не надав, справа слухалась без участі його уповноваженого представника за наявними матеріалами. Як зазначено судом першої інстанції в тексті оспорюваного рішення, про час та місце розгляду справи Відповідач був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою, втім ухвала суду від 30.06.2020 повернулася на адресу суду з відміткою поштового зв`язку - «за закінченням терміну зберігання».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі №904/5737/19 (суддя Красота О.І.) позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" 253723,49 грн - основного боргу, 50744,69 грн - штрафу, 14347,54 грн - процентів та судовий збір у сумі 4 782,24 грн.

"Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою: (СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів де: СОБ - сума основного боргу, простроченого ФОП Дюкарєвим Олегом Борисовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_1 ); 48 - розмір процентів; КДП - кількість днів прострочення сплати Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_1 ) суми основного боргу за період: з 28.11.2019 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу, КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти і стягнути отриману суму процентів із Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (ідентифікаційний код 34216986)".

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог.

Доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву на неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, його необґрунтованість та ухвалення з порушенням норм чинного законодавства, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- Відповідач не був повідомлений про розгляд справи, про наявність рішення дізнався від приватного виконавця Приходько А.А. 10.09.2020, позовну заяву також не отримував;

- договір поставки містить підстави нікчемності, договором поставки не передбачено загальної кількості товару, який фактично потрібно поставити, внаслідок чого проігноровано положення ст. 670 ЦК України, є неконкретизованими питання термінів поставки товару та строків дії договору, між сторонами при укладенні договору поставки не були узгоджені всі істотні умови, оскільки договір складено досить обтікаємо, без конкретних формулювань, у договорі відсутні будь-які вимоги з приводу якості товару;

- до позовної заяви не додано отримання Відповідачем претензії або її направлення поштою;

- вимога про зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нарахувати проценти є незаконною, бо в позовній заяві мають бути зазначені період стягнення та конкретна сума, яка підлягає стягненню;

- акт звіряння взаємних розрахунків Відповідачем не підписувався та не містить даних про особу, яка його підписала, реквізитів договору, тому не може бути визнаний як належний та допустимий доказ;

- судом не застосовано позовну давність та не зменшено належні до сплати штрафні санкції;

- умовами договору не передбачено можливості сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначений її розмір.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30.09.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.) поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 11.11.2020 на 10.00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2020 судове засідання у справі, призначене на 11.11.2020 о 10:00 год., визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

11.11.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Орєшкіної Е.В. розгляд справи у судовому засіданні не відбувся.

27.11.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Подобєда І.М. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Чус О.В., Орєшкіної Е.В. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 30.11.2020. Розгляд справи у судовому засіданні призначений на 30.11.2020 на 09.30 год.

Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи 30.11.2020 за допомогою телефонного зв`язку, про що складені телефонограми №№432, 433.

30.11.2020 від представника Відповідача адвоката Фустіченко А.В. на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її участю в судових засіданнях по іншим справам у м. Кривому Розі. Подана заява не підписана електронним цифровим підписом та залишається судом без розгляду.

Повноважний представник Позивача в судовому засіданні 30.11.2020 проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Підтримав позицію, викладену у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу. Зазначив, що Відповідач не заперечує факт укладення договору та специфікацій до нього, видаткових накладних, факт отримання товару та не надав доказів, які б спростовували докази, надані Позивачем. Відповідач не навів передбачених законом підстав нікчемності договору; умовами договору встановлена відповідальність у виді сплати штрафу 20% від суми грошового зобов`язання, простроченого понад 40 календарних днів, строк позовної давності до вимог про стягнення штрафу збільшений до 3 років; підстави для зменшення штрафу відсутні, бо Відповідачем обставини для цього не доведені; сплата 48% річних передбачена умовами договору замість 3%, передбачених ст. 625 ЦК України; вимоги про стягнення пені Позивачем не заявлялися; норми ст. 785 ЦК України та ст. 291 ГК стосуються правовідносин оренди та до спірних відносин не застосовуються; претензія - вимога та позовна заява були надіслані Відповідачу за його місцезнаходженням, про що в матеріалах справи наявні докази; застосування судом першої інстанції ч. 10 ст. 238 ГПК України є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що апелянт був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та по справі вже призначено друге судове засідання щодо розгляду апеляційної скарги, явка повноважних представників сторін обов`язковою в судове засідання не визнавалася, а подане клопотання не тільки не відповідає вимогам ГПК України по формі (не підписане належним чином), а ще й не містить доказів на його обґрунтування (не підтверджено, що адвокат Фустіченко А.В. є представником в перелічених судових засіданнях), суд вважає відсутніми підстави для відкладення розгляду справи, натомість вбачає зловживання представником Відповідача своїми процесуальними правами, що направлено на невиправдане затягування розгляду справи.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

08.02.2019 між Приватним підприємством "БІЗОН-ТЕХ 2006" (далі - Позивач, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Дюкарєвим Олегом Борисовичем (далі - Відповідач, покупець) був укладений договір поставки №КГ-239 (надалі - Договір).

У відповідності до п.1.1. Договору у порядку, строки та на умовах, визначених цим договором і специфікаціями до нього, постачальник зобов`язується передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його.

За умовами п.2.1. Договору погоджені сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються ними в Специфікаціях до договору, що є невід`ємними його частинами.

За змістом п.2.3. Договору у Специфікаціях і в накладних сторонами вказується базова ціна товару. Повною ціною товару, яку покупець зобов`язаний сплатити постачальнику, є його базова ціна разом із сумою індексації ціни товару, порядок визначення якої наведено в розділі 5 договору.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що покупець зобов`язується оплатити постачальнику товар у строк, що вказаний у специфікації. Якщо в специфікації не вказано строк (термін) оплати товару, то такий товар оплачується Покупцем за 10 днів до граничної дати його передачі покупцю або перевізнику. Якщо між сторонами фактично відбувся продаж товару за накладною, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від Постачальника (перевізника).

Умовами п.6.1.1. Договору передбачено, що покупець зобов`язується у встановлені специфікаціями або Договором строки оплатити товар.

Відповідно до умов п.9.1. Договору, Договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до кінця року в якому він був укладений. Усі поставки постачальником покупцю товару з моменту укладання цього Договору і до кінця року, в якому був укладений цей Договір, а також порядок їх оплати, регулюється цим Договором. Якщо в наступних роках сторони не укладуть новий договір поставки товару, але фактично постачальником будуть здійснюватися поставки товару Покупцю, то цей Договір продовжуватиме діяти та регулювати умови таких поставок між сторонами і в наступних роках аж до укладення ними нового договору поставки товару.

Сторонами до Договору були підписані наступні специфікації на поставку товару, що ними не заперечується:

- Специфікація №1 в редакції від 19.04.2019 на загальну суму 99469,80 грн;

- Специфікація №2 від 08.02.2019 на загальну суму 76500,00 грн;

- Специфікація №3 від 24.04.2019 на загальну суму 50193,84 грн;

- Специфікація №4 від 13.06.2019 на загальну суму 27559,85 грн (а.с.17-20, том 1).

На виконання умов Договору Позивач передав Відповідачу товар на загальну суму 253723,49 грн за зазначеними специфікаціями, що підтверджується наступними видатковими накладними, підписаними сторонами: №19933 від 30.04.2019 на суму 99469,80 грн, №19934 від 30.04.2019 на суму 76500,00 грн, №19935 від 30.04.2019 на суму 50193,84 грн, №33029 від 13.06.2019 на суму 27559,85 грн (а.с.21-24, том 1).

Відповідач отримання товару не заперечує.

Строки розрахунку за товар вказані в пункті 3 специфікацій, згідно з якими граничною датою повного та остаточного розрахунку за товар є 15.10.2019 року.

Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати поставленого товару не виконав.

19.11.2019 Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію-вимогу вих.18/11 від 18.11.2019 щодо оплати заборгованості в сумі 253 723,49 грн (а.с.25, том 1).

Відповідачем заборгованість у сумі 253723,49 грн не оплачена, що і стало причиною виникнення спору.

Згідно заявлених позовних вимог Позивач просив стягнути з Відповідача борг у сумі 253723,49 грн, штраф у сумі 50744,69 грн, проценти за період з 16.10.2019 по 27.11.2019 в сумі 14347,54 грн.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідачем був отриманий товар за Договором на загальну суму 253 723,49 грн, що підтверджується наявними у справі належними первинними доказами та не заперечується Відповідачем, та строк оплати відповідно до п. 3 специфікацій є таким, що настав 15.10.2019, позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 253 723,49 грн є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України). Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

В силу положень статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач як на підставу своїх заперечень в апеляційній скарзі посилається на те, що наявний в матеріалах справи акт звірки взаємних розрахунків від 01.07.2019 не підписував та він підписаний невідомою особою.

Апеляційний суд зазначає, що отримання товару підтверджується наявними у справі первинними доказами, проти яких Відповідач не заперечує та доказів на спростування яких не надав, тому акт звірки взаємних розрахунків від 01.07.2019 не є вирішальним доказом у справі та ставлення його під сумнів не впливає на оцінку інших доказів у справі.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено статті 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.7.1.3. Договору за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 20 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 календарних днів, а за прострочення їх виконання понад 40 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів. Покупець сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів виходячи із загального строку простроченої певної суми грошового зобов`язання. Штрафи на суми простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо товар не був отриманий Покупцем, не нараховується.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару понад 40 календарних днів Позивачем нараховано Відповідачу штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання в сумі 50 744,69 грн, що є правомірним відповідно до умов Договору та встановлених обставин. Тому, рішення суду в цій частині також є правомірним.

В силу приписів ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Клопотання про зменшення розміру штрафу в суді першої інстанції не заявлялося та, оцінивши обставини справи, зокрема, ступінь виконання зобов`язання (зобов`язання з оплати Відповідачем не виконано більше року), розмір штрафних санкцій порівняно із сумою заборгованості (становить 1/5 та не є явно завищеним), відсутність будь-яких доказів майнового стану сторін та обставин, що свідчать про причини неналежного виконання зобов`язання Відповідачем, суд не вбачає наявності виняткових обставин для застосування положень ст. 233 ГК України та зменшення штрафу.

Позовні вимоги не містять вимог про стягнення пені та в цій частині заперечення апеляційної скарги також є безпідставними.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2.4. Договору в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. У будь-якому випадку розмір процентів, що сплачується покупцем постачальнику, не може бути менший за сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з Відповідача процентів за період з 16.10.2019 по 27.11.2019 в сумі 14347,54 грн є правомірними.

Крім того, Позивачем заявлено вимогу про нарахування процентів річних за весь період до повного виконання відповідачем основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, яка введена в дію з 01.01.2019, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

З огляду на викладене, зазначення в рішенні про нарахування процентів відповідно до запропонованого Позивачем формулювання є правомірним та в цій частині вимоги апеляційної скарги не відповідають нормам діючого законодавства.

Щодо решти вимог апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вчинив всі передбачені чинним законодавством заходи щодо надіслання копій процесуальних документів Відповідачу за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1.

Втім, ухвали суду були повернуті органом поштового зв`язку за наступними причинами: за закінченням строку зберігання (повернення від 31.12.2019, від 10.01.2020, від 22.01.2020, від 05.02.2020, від 17.04.2020, 11.07.2020, 30.07.2020) інші причини (повернення від 05.02.2020, від 24.02.2020, 17.04.2020), адресата немає вдома (від 26.02.2020).

Крім того, судом для повідомлення Відповідача були здійснені дзвінки на номер телефону, що зазначений в договорі - НОМЕР_2 , про що оформлені телефонограми від 22.04.2020, від 27.05.2020, від 12.06.2020. Втім, зазначено, що вказаний номер не працює.

З огляду на викладене, судом першої інстанції вчинені всі можливі дії для повідомлення Відповідача про час та місце розгляду справи та він вважається належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України.

Апелянтом не наведено підстав нікчемності правочину, а доводи про неузгодження загальної кількості товару, строку дії договору та оплати, якості товарів спростовуються умовами Договору з урахуванням укладених сторонами специфікацій, якими визначено вид та кількість товару, строк оплати та ціна.

Дотримання переддоговірного порядку вирішення цього спору шляхом надіслання Відповідачу претензії не позбавляє Позивача права звернутися із позовом до суду.

Посилання на повернення товару не підтверджено жодними доказами.

Також відсутні підстави для застосування позовної давності, бо з урахуванням характеру спірних відносин та умов Договору щодо збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення штрафу до трьох років, позовна давність до спірних вимог не спливла.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі №904/5737/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі №904/5737/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Фізичну особу-підприємця Дюкарєва Олега Борисовича.

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі №904/5737/19.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 03.12.2020

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у цій справі сторонам поштою не надсилаються.

Надіслати цю постанову ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" на електронну адресу () та ФОП Дюкарєву Олегу Борисовичу на електронну адресу представника Фустіченко А.В. (ІНФОРМАЦІЯ_1).