УХВАЛА

25 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 905/1728/14-908/4808/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Міщенка І.С., Чумака Ю.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-Трейдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдинг"

про стягнення 203 872 161,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14, подана 02.11.2020 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.

13.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" подана через апеляційний господарський суд 02.11.2020, яка, виходячи з її змісту, є ідентичною касаційній скарзі поданій вперше.

Під час вивчення матеріалів касаційної скарги Суд встанови наступне.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 про зупинення апеляційного провадження за скаргою ТОВ "Мако-Трейдінг" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.07.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", Судом встановлено, що скаргу подано з численними недоліками, серед яких відсутність:

- клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження (стаття 288 ГПК України);

- документів, що посвідчують повноваження на представництво інтересів заявника (частина 3 статті 290 ГПК);

- документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги (пункт 2 частини 4 статті 290 ГПК).

Вимоги до касаційної скарги передбачені статтями 287-290 Господарського процесуального кодексу України та є обов`язковими для дотримання усіма учасниками справи та іншими особами.

Суд також приймає до уваги, що Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" не є учасником даної справи.

При цьому заявником раніше вже подавалися касаційні скарги до суду касаційної інстанції з подібними дефектами на інші судові рішення, у зв`язку з чим ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Пєскова В.Г. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я. від 20.06.2019 та 29.08.2019 вони були повернуті скаржнику.

В такий спосіб подання Приватним акціонерним товариством "Краснодонвугілля" завідомо безпідставної та недооформленої касаційної скарги є зловживанням процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 10 січня 2011 року № 26976/06).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України саме на суд покладається обов`язок щодо керування ходом судового процесу, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Водночас, системно-логічне тлумачення цієї норми дозволяє дійти висновку про те, що зазначений перелік не є вичерпним, а прийняття рішення щодо наявності у діях учасників процесу ознак зловживання правами належить до повноважень суду да здійснюється ним з урахуванням конкретних обставин справи, оцінки дій учасників процесу та інших осіб тощо.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Виходячи з вищенаведеного, Суд вирішив, що, з урахуванням наведених обставин, наявні правові підстави для визнання поданої касаційної скарги зловживанням процесуальними правами та її повернення заявнику.

Суд попереджає скаржника про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Керуючись статтями 43, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 разом з доданими до скарги матеріалами повернути скаржникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді І.С. Міщенко

Ю.Я. Чумак