ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.11.2020 Справа № 920/967/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/967/20

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області (40030, м. Суми, вул. Першотравнева, 29),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленбуд" (41200, Сумська область, м. Глухів, вул. Інститутська, 32),

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Глухівської міської ради (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Шевченка, 6) ,

2) Сумської обласної ради (40000, м. Суми, площа Незалежності, 2),

про стягнення 2260 грн 93 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2260 грн 93 коп. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела (твердопаливного котла), в тому числі: 678 грн. 28 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 452 грн. 18 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 1130 грн. 47 коп. - до спеціального фонду місцевого бюджету Глухівської міської ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Глухівської міської ради, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р UA0018007, код ЄДРПОУ- 37437431, Державне казначейство України (ЕАП).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.09.2020 відкрите провадження у справі № 920/967/20, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Глухівську міську раду та Сумську обласну раду; відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; позивачу наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; встановлений третім особам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду пояснення щодо позову відповідно до ст. 168 ГПК України.

Відповідно до ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

01.10.2020 Сумська обласна рада подала пояснення по справі (вх.. №8760 від 01.10.2020), в яких зазначає, що відповідачем здійснювалася господарська діяльність на території міста Глухів Глухівського району Сумської області, отже шкода за порушення вимог природоохоронного законодавства повинна частково відшкодовуватися в дохід державного бюджету, обласного та міського бюджетів.

12.10.2020 Глухівська міська рада подала пояснення по справі (вх.. №9016 від 12.10.2020), в яких зазначає, що оскільки, в акті, складеному позивачем за результатами перевірки від 15.10.2019-21.10.2019 немає посилань на таке джерело викидів забруднюючих речовин, як твердопаливний котел; на дату перевірок в реєстрі нормативно - правових актів України методика розрахунку шкоди була відсутня, тому у позивача відсутні повноваження щодо розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря було затверджено наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277. Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

13.10.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. №3130к від 13.10.2020), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що акт № 579/04, складений за результатами перевірки 21.10.2019 не містить посилань на таке джерело викидів забруднюючих речовин як твердопаливний котел. Про наявність такого джерела позивач робить висновок не на підставі проведеної перевірки та складеного за її результатами акту, а на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу № -19 від 03.04.2020. У період проведення перевірки (15.10.2019 - 21.10.2019) на удосконаленому полігоні твердих побутових відходів твердопаливний котел був відсутній, а в дозволі на здійснення шкідливих викидів в атмосферу зазначене вище джерело викидів передбачено лише з намірами ТОВ «Зеленбуд» використовувати твердопаливний котел в майбутньому. Отже, наявність такого джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря як твердопаливний котел, не підтверджується належними та допустимими доказами. Жодного заміру викидів шкідливих речовин під час перевірки не проводилося. Для розрахунку розміру завданої шкоди позивач використовує дані, приведені у дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферу № -19 від 03.04.2020. Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджена наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 277 від 28.04.2020 набула чинності 15.05.2020 та в силу положень ст. 58 Конституції України може застосовуватися виключно до правовідносин, що виникли після набуття Методикою чинності. Відповідач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області 4700 грн витрат на професійну правничу допомогу.

20.10.2020 позивач подав відповідь на відзив (вх. №9249 від 20.10.2020), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, що в акті планової перевірки від 15.10-21.10.2019 зафіксований факт здійснення стаціонарними джерелами відповідача наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в м. Глухів, що є порушенням вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Приписом № 414/04 від 21.10.2019 зобов`язано відповідача у строк до 01.02.2020 провести інвентаризацію джерел викидів на підприємстві та отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Акт перевірки підписаний відповідачем без будь-яких зауважень стосовного його змісту чи виявлених перевіркою порушень вимог природоохоронного законодавства. Відповідно до умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого ТОВ «Зеленбуд» 03.04.2020 за № -19, джерелом викидів № 1 є труба котла твердопаливного. Факт здійснення відповідачем наднормативних викидів підтверджується актом планової перевірки від 15.10-21.10.2019 , приписом № 414/04 від 21.10.2019, актом позапланової перевірки від 10.02-11.02.2020, постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.10.2019 по справі № 576/2402/19, постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.05.2020 по справі № 576/325/20. Позивачем правомірно був застосований розрахунковий метод визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без застосування інструментально-лабораторних методів контролю з урахуванням приписів п. 2.2., 2.8., 2.8.1. Методики. Позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 15.10.2019 по 21.10.2019 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області було проведено планових захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання (відповідачем) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 579/04.

Згідно з розділом IV акту (опис виявлених порушень), під час перевірки встановлений факт порушення відповідачем ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Згідно з детальним описом правопорушення, відповідачем не розроблені документи у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з матеріалами інвентаризації, не отриманий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела - удосконалений полігон складування твердих побутових відходів (ТПВ) у м. Глухові по вул. Путивльська. Перевірка проведена за участю директора ТОВ «Зеленбуд», акт перевірки отриманий відповідачем 22.10.2019.

Відповідно до припису № 414 від 21.10.2019 Державної екологічної інспекції у Сумській області, відповідача зобов`язано, в тому числі розробити документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з матеріалами інвентаризації, отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, не допускати понаднормативні викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2019 року у справі 576/2402/19, директора ТОВ «Зеленбуд» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн., у зв`язку з тим, що він допустив порушення порядку ведення господарської діяльності, а саме, щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел на удосконаленому полігоні складування твердих побутових відходів, що знаходиться по вул. Путивльській у м. Глухів, Сумської обл., без дозволу, передбаченого п. 30 додатку 1 до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».

Згідно з актом від 11.02.2020 №53/06, за результатами позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання (відповідачем) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, встановлено, що відповідачем не виконано припису № 414/04 від 21.10.2019 щодо розроблення документів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з матеріалами інвентаризації, отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, допускаються понаднормативні викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2020 року у справі № 576/325/20, директора ТОВ «Зеленбуд» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП, закрите провадження у справі за ч. 2 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення на нього адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами 03.04.2020 за номером -19, а також розробив документи у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для ТОВ «Зеленбуд» 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела (твердопаливного котла), відповідачем була завдана шкода навколишньому природному середовищу в розмірі 2 260 грн. 93 коп. Розрахунок проведений на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28 квітня 2020 року № 277, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 року за № 414/34697.

11.06.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування заподіяної державі шкоди, до якої додав розрахунок збитків. Відповідач в добровільному порядку збитків не відшкодував.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Так, спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема, положеннями Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про охорону атмосферного повітря", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

За приписами ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №302 передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади.

За приписами ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

Відповідно до ст. 34 вказаного Закону, завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Державна екологічна інспекція в Сумській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Положеннями статей 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

За змістом 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Зі змісту статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

З викладеного вбачається, що здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами є порушенням імперативних приписів Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Судом встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами, а саме актами, складеними за результатами проведених планових та позапланих заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання (відповідачем) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 579/04, № 53/06 (періоди перевірки 15.10.2019-21.10.2019; 10.02.2020-11.02.2020), приписом № 414 від 21.10.2019, постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2019 року у справі 576/2402/19, постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2020 року у справі № 576/325/20, підтверджується факт порушення відповідачем вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», зокрема здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела - удосконалений полігон складування твердих побутових відходів (ТПВ) у м. Глухові по вул. Путивльська без дозволу, не розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з матеріалами інвентаризації. Перевірки проведені позивачем за участю директора ТОВ «Зеленбуд».

Шкоду, завдану державі внаслідок здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, екологічна інспекція розрахувала у червні 2020 року за Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 28 квітня 2020 року № 277, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 за № 414/34697.

Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (далі - Методика) розроблена відповідно до законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону атмосферного повітря», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275.

Вказана Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами здійснених юридичними особами незалежно від форми власності та господарювання, фізичними особами - підприємцями, а також юридичними особами - нерезидентами (далі - суб`єкти господарювання).

Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони атмосферного повітря.

Згідно з п. 1.5. Методики, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до п. 2.1. Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, в тому числі викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

За приписами п. 2.8. Методики, розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об`ємної витрати газопилового потоку застосовуються, в тому числі у випадку викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються стаціонарними джерелами суб`єкта господарювання без дозволу.

За приписами п. 3.7. Методики, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за: характеристиками джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб`єкта господарювання (звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, технологічні регламенти виробництва); результатами інструментально-лабораторних вимірювань; затвердженими методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Згідно з п. 2.9. Методики, за результатами перевірки суб`єкта господарювання, складається акт перевірки в установленому законодавством порядку із зазначенням часу роботи джерела викиду в режимі наднормативного викиду в годинах.

Розразунок розміру відшкодування збитків виконаний позивачем відповідно до п. 4.1. розділу 4 Методики.

Згідно з вказаним пунктом, розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на дату виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою: , де З - це роозмір збитків, m - маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини, т, 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на дату виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Аі - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини; Кі - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості, Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Разом з цим, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерел викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших, на які не встановлені нормативи гранично допустимих викидів відповідно до законодавства, здійснюється за формулою , де mі - це маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших, т; Т - це час роботи джерела викиду (утворення) i-тої забруднюючої речовини без дозволу, год.

З розрахунку позивача вбачається, що він виконаний згідно з документами, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для ТОВ «Зеленбуд» зі звітом по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на ТОВ «Зеленбуд», дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-19, виданим ТОВ «Зеленбуд» 03.04.2020.

Для розрахунку маси викиду забруднюючих речовин, позивачем взято за середнє значення масової витрати і-тої забруднюючої речовини, г/с, величини для оксиду вуглецю, оксиду азоту, кислоти оцтової та метану встановлені відповідачу у дозволі №-19 з 03.04.2020.

Разом з цим, шкода розрахована за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, тому суд вважає неправомірним застосування позивачем при розрахунку маси наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини в атмосферне повітря величин, встановлених відповідачу з 03.04.2020 у дозволі -19 від 03.04.2020.

Відповідно до п. 3.11. Методики, час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з дати початку вчинення порушення до моменту його усунення з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Інформацію про фактичний відпрацьований час в режимі наднормативного викиду (в годинах) надає суб`єкт господарювання по кожному джерелу викиду (утворення). У разі не надання суб`єктом господарювання інформації протягом 15 календарних днів з моменту отримання письмового запиту (припису) фактичний час роботи джерела викиду вважати 24 годинним на добу.

Порушення було зафіксовано позивачем під час перевірки проведеної у період з 15.10.2019 по 21.10.2019, при цьому періодом нарахування збитків позивач визначає 01.01.2018 - 31.12.2019.

Докази того, що початком вчинення порушення є 01.01.2018 матеріали справи не містять. Така інформація не зафіксована ні в акті перевірки № 579/04, ні у приписі № 414/04.

Також в акті перевірки № 579/04 не зафіксований час роботи джерела викиду в режимі наднормативного викиду в годинах.

Позивачем при розрахунку маси наднормативного викиду взято показник Т - 530 годин, який ніяким чином не обґрунтований.

За викладених обставин, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру завданої шкоди, зокрема розрахунок розміру збитків здійснений з застосуванням величин, які були відсутні у період, за який нараховується шкода, при цьому маса наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу за результатами інструментально-лабораторних вимірювань на момент виявлення порушення не визначалась, час роботи джерела викиду в режимі наднормативного викиду в годинах не обґрунтований у розрахунку, суд відмовляє у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Сумській області до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленбуд", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Глухівської міської ради, 2) Сумської обласної ради про стягнення 2260 грн 93 коп.

2. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 30.11.2020.

Суддя Є.А. Жерьобкіна