СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа № 905/965/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (вх. №2420 Х/3) на рішення господарського суду Донецької області від 12.08.2020 року у справі №905/965/20 (суддя Фурсова С.М., повний текст складено та підписано 21.08.2020 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВП-Рудпромавтоматика, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля, м. Білецьке, Донецька область

про стягнення 651 030,09 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

22.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю НВП-Рудпромавтоматика звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 651 030,09 гривень, з яких: 569 808,00 гривень основна заборгованість, 66 427,52 гривень пеня, 9 599,55 гривень 3% річних, 5 195,02 гривень інфляційних втрат (а.с. 1- 10).

Позов обгрунтований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду №6501-ДУ-УМТС-У від 20.04.2018 на виконання ремонту електрообладнання, його вузлів та комплектуючих, вказаних у Специфікаціях, підписаних обома сторонами, які є невід`ємною частиною договору. Сторонами 28.12.2018 було укладено Додаткову угоду до договору підряду №6501-ДУ-УМТС-У від 20.04.2018, відповідно до якої сторони продовжили строк дії договору. Між сторонами було підписано Специфікації до договору, зокрема №2 від 04.02.2019, №3 від 05.03.2019, №4 від 03.05.2019, №5 від 09.09.2019 на виконання робіт.

Після виконання узгоджених робіт, сторонами підписані акти приймання-передачі обладнання №64 від 28.03.2019 на суму 130 800, 00 гривень, №97 від 25.04.2019 на суму 130 800,00 гривень, №189 від 15.08.2019 на суму 154 104,00 гривень, №349 від 29.10.2019 на суму 154 104,00 гривень, у загальному розмірі 569 808,00 гривень.

Також, на виконання умов договору складені і підписані акти приймання-передачі обладнання №28/6501-ШУД від 28.03.2019, №25/6501-ШУД від 25.04.2019, №12/6501-ШУД від 15.08.2019, №29/6501-ШУД від 29.10.2019.

Як стверджував позивач, жодних зауважень щодо прийняття обладнання по кількості, якості чи комплектності відповідачем у будь-якому вигляді висловлено не було, акти виявлених недоліків не складались, що підтверджується належним чином оформленими актами приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно, позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату виконаних робіт №53 від 28.03.2019, №153 від 12.08.2019, №152 від 15.08.2019, №203 від 29.10.2019.

Таким чином, позивач свої зобов`язання відповідно до договору виконав, роботи передбачені договором здійснив, однак відповідач оплату виконаних робіт за рахунками не здійснив, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість, чим порушено права позивача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/965/20, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с.81-82).

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.08.2020 у справі №905/965/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю НВП-Рудпромавтоматика до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 651 030,09 гривень, з яких: 569 808,00 гривень основна заборгованість, 66 427,52 гривень пеня, 9 599,55 гривень 3% річних, 5 195,02 гривень інфляційних втрат - задоволені частково (а.с.146-151).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВП-Рудпромавтоматика 569 808,00 гривень основної заборгованості, 66 303,15 гривень пені, 9 588,80 гривень 3% річних, 5 195,02 гривень інфляційних втрат, а також 9 763,43 гривень судового збору.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 124,37 гривень пені, 10,75 гривень 3% річних відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано обгрунтованістю та доведеністю позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 569808,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 66427,52 грн. пені за період з 04.07.2019 року по 06.05.2020 року та 3% річних у суму 9599,55 грн за період з 04.07.2019 по 06.05.2020, місцевий господарський суд зазначив, що позивачем неправильно визначено момент виникнення прострочення платежу за актом приймання-передачі №64 від 28.03.2019, втім за перерахунком суду першої інстанції по вказаному періоду, стягненню підлягає пеня у сумі 66303,15 грн та 3% річних у сумі 9588,80 з 05.07.2019, а не з 04.07.2019, як зазначив позивач, тому в цій частині позовних вимог відмовлено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 10.09.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 12.08.2020 року у справі №905/965/20 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повній мірі з`ясовані обставини та досліджені докази, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що суд в оскаржуваному рішенні від 12.08.2020 підтверджує подання відзиву на позовну заяву представником відповідача, зазначивши, відзив на позовну заяву підписаний від імені товариства представником за довіреністю №108/ДУ/2020 від 26.12.2019- Фандій А.С.

Спираючись на Конституцію України, рішення Конституційного Суду України, Закон України «Про адвокату та адвокатську діяльність», ГПК України, суд в своєму рішенні встановив, що Фандій А.С. не є адвокатом, тому відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи у судовому засіданні 28.07.2020, не приймається судом до уваги при прийнятті рішення, оскільки підписаний не уповноваженою особою.

Апелянт звертає увагу, на те, що в ухвалі від 28.07.2020 суд зазначив, оскільки відзив надійшов до суду до початку розгляду справи по суті, судом долучено дану заяву до матеріалів справи.

Тобто, спочатку суд прийняв відзив на позовну заяву та долучив його до матеріалів справи, не зробивши жодного зауваження, позбавивши відповідача можливості усунути недоліки, а в рішенні виявилось, що відзив підписаний не уповноваженою особою.

Також, скаржник зазначає, що відповідно до п.6.5.1 за невиконання зобов`язання у строк, підрядник сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості робіт за специфікацією.

Підрядник припустився порушення умов договору, а відтак йому був нарахований штраф 68059,60, грн., про що був направлений розрахунок штрафних санкцій від 03.03.2020 за порушення строку виконання робіт за договором та повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції від 03.04.2020. Станом на 27.07.2020 обладнання з ремонту так і не повернуто підрядником. Тож, у зв`язку з несплатою підрядником штрафних санкцій в сумі 68059,60 грн. до підрядника застосовано оперативно-господарську санкцію.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020 року визначено колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Білецька А.М., Зубченко І.В. (а.с.162).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020р. (головуючий суддя-доповідач Радіонова О.О.) апеляційну скаргу було залишено без руху, з метою усунення недоліків, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у сумі 14648,19 (а.с163-165).

18.09.2020 у встановлений судом строк на адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків, у якій останній надав оригінал платіжного доручення №1730130 від 18.09.2020 на суму 14648,19, що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 23.09.2020 (а.с.167-168).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Зубченко І.В. та відставкою судді Білецької А.М. визначено колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф. (а.с.182)

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2020р. по справі №905/965/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Добропілля, м.Білецьке, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 12.08.2020р. по справі №905/965/20, встановлено строк позивачу у справі до 30.10.2020 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.183-184).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Медуниця О.Є. визначено колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Чернота Л.Ф. (а.с.189).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2020р. по справі №905/965/20 розгляд справи призначено до розгляду на 25.11.2020 о 09:30 год. (а.с190-192).

24.11.2020 на електрону адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача, ТОВ «НВП-Рудпромавтоматика» направлений відзив (підписаний ЕЦП), поза межами встановленого апеляційним господарським судом строку в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 15.10.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та долучити відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ДТЕК Добропіллявуілля» до матеріалів справи. В обгрунтування поважності причин пропуску зазначає, що апеляційна скарга від скаржника на адресу позивача не надходила, лише 17.11.2020 на електронну адресу останнього, за його клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, апеляційним судом було надіслано апеляційну скаргу б/н від 09.09.2020 з додатками.

Частиною 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять докази направлення апеляційної скарги на адресу позивача, ТОВ «НВП-Рудпромавтоматика», а саме опис вкладення з направленням апеляційної скарги від 09.09.2020 на рішення господарського суду Донецької області у справі №905/965/20 з додатками, поштову накладну з трек-номером 656. З сайту Укрпошти встановлено, що відповідне відправлення з трек-номером 656 станом на 15.09.2020 не вручено під час доставки (інші причини), 10.10.2020 зазначено, що невдала спроба вручення (передача на зберігання), з 12.10.2020 відправлення знаходиться на зберіганні.

Відповідно до ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, можливість продовження встановленого судом процесуального строку обумовлена поданням відповідної заяви учасника справи до закінчення цього строку.

Частиною 2 ст. 118 ГПК України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.161 ГПК відзив є одним із видів заяв по суті справи.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк, встановлений судом для подання відзиву на апеляційну скаргу, останній не довів поважності причин неподання відзиву, апеляційна скарга направлена відповідачем на адресу позивача та останнім відповідне відправлення не отримується з невідомих причин, суд апеляційної інстанції залишає відзив на апеляційну скаргу позивача без розгляду.

Представники позивача, відповідача в судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень, які міститься в матеріалах справи, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористалися (а.с.193 та 198).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивача та відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідно до ч.3 ст. 222 у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного запису не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 223 ГПК України складено протокол судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши викладені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

20 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НВП-Рудпромавтоматика (далі Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (далі - Замовник,) було укладено договір підряду №6501-ДУ-УМТС-У, (а.с. 30-37).

Згідно з п 1.1. якого в порядку та на умовах, передбачених чинним Договором, Підрядник приймає зобов`язання на свій ризик та по завданню Замовника виконати із власних матеріалів ремонт (далі - Роботи) електрообладнання, його вузлів та комплектуючих (далі - Обладнання), вказаних у Специфікаціях, підписаних обома Сторонами, які є невід`ємною частиною даного Договору (далі - Додатки),

Згідно п. 1.3. договору, безпосередній перелік, обсяг, вартість Робіт погоджуються Сторонами в Додатках, які є невід`ємною частиною Договору.

Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Підряднику виконані роботи у відповідності з умовами чинного Договору Роботи (п. 1.4 Договору).

Підпунктом 2.1.2 договору визначено, що підрядник зобов`язується виконати Роботи протягом 30 календарних днів від дати передання Обладнання в ремонт та підписання відповідного акту приймання-передачі Обладнання в ремонт, якщо інший строк не узгоджений Сторонами у Додатках до даного договору.

Підрядник зобов`язується прийняти по акту приймання-передачі Обладнання в ремонт. В акті приймання-передачі Обладнання в обов`язковому порядку вказує кількість, наявність зовнішніх ушкоджень, комплектність, завдаткову вартість Обладнання, переданого у Ремонт (пп. 2.1.3 договору).

Згідно до пп. пп. 2.1.13, 2.1.14 договору, Підрядник зобов`язаний після виконання Робіт передати Замовнику по акту приймання-передачі Обладнання з ремонту, а також надати Замовнику рахунок на оплату виконаних Робіт.

Підпунктом 2.2.1. п. 2.2. Договору визначено, що Замовник зобов`язується передати Підряднику Обладнання по акту приймання-передачі Обладнання.

Замовник зобов`язується своєчасно оплатити Роботи в строки, визначені в цьому договорі (пп. 2.2.2. договору).

Прийняти від підрядника виконанні роботи по акту приймання-передачі виконаних Робіт (п.п.2.2.3).

Пунктом 3.1. визначено, що загальна сума договору визначається загальною вартістю всіх Додатків, які є невід`ємною частиною договору.

Вартість виконаних Підрядником робіт формується на підставі калькуляції (кошторису) та узгоджується Сторонами у Додатках, які є невід`ємними частинами даного договору (п. 3.2. Договору).

Розрахунки за Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, якщо інший строк відстрочення не обумовлено у відповідній Додатковій угоді (п. 3.4. договору в редакції Додаткової угоди від 04.02.2019).

У відповідності до п. 4.1. передача Обладнання для виконання робіт по даному договору та його повернення з ремонту здійснюється Сторонами з оформленням відповідного акту приймання-передачі Обладнання.

У випадку виявлення недоліків при прийманні-передачі виконаних Робіт, Сторони складають відповідний Акт виявлених недоліків, в якому зазначається характер недоліків (п. 4.5 договору).

Згідно з п.6.9. договору у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт, Замовник, на письмову вимогу Підрядника, сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2018 включно (п.8.1. договору).

28.12.2018 сторонами було укладено Додаткову угоду до договору підряду №6501 -ДУ-УМТС-У від 20.04.2018, згідно п. 1 якої, сторони у відповідності до ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, прийшли до взаємної згоди про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2019 року.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 202 названого Кодексу, правочинами є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); дво- чи багатосторонніми правочинами є погоджена дія двох або більше сторін.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 ГК України).

За змістом статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Як вірно встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи між сторонами договору було підписано Специфікації до Договору, зокрема, №2 від 04.02.2019, №3 від 05.03.2019, №4 від 03.05.2019, №5 від 09.09.2019 на виконання робіт (а.с.40-43).

Після виконання узгоджених робіт, сторонами були підписані акти приймання - передачі обладнання на загальну суму 569 808,00 гривень (а.с.44-47):

Акт приймання-передачі №64 від 28.03.2019 на суму 130 800,00 гривень;

Акт приймання-передачі №97 від 25.04.2019 на суму 130 800,00 гривень;

Акт приймання-передачі №189 від 15.08.2019 на суму 154 104,00 гривень;

Акт приймання-передачі №249 від 29.10.2019 на суму 154 104,00 гривень.

Також, були складені і підписані відповідні акти приймання-передачі №28/6501-ШУД від 28.03.2019, №25/6501-ШУД від 25.04.2019, №12/6501-ШУД від 15.08.2019, №29/6501-ШУД від 29.10.2019, що підтверджують повернення обладнання з ремонту (а.с.48-51).

Акти підписані з боку обох сторін без зауважень.

Позивачем були виставлені рахунки на оплату виконаних робіт:

№53 від 28.03.2019 на суму 130 800,00 гривень до акту приймання-передачі №64 від 28.03.2019 (а.с. 55);

№75 від 25.04.2019 на суму 130 800,00 гривень до акту приймання-передачі №97 від 25.04.2019 (а.с. 58);

№152 від 15.08.2019 на суму 154 104,00 гривень до акту приймання-передачі №189 від 15.08.2019 (а.с 56);

№203 від 29.10.2019 на суму 154 104,00 гривень до акту приймання-передачі №249 від 29.10.2019 (а.с. 57).

В актах приймання-передачі містяться посилання на відповідні рахунки на оплату, що свідчить про фактичне отримання відповідачем означених рахунків.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за виконанні роботи за договором підряду №6501-ДУ-УМТС-У від 20.04.2018 на загальну суму 569 808,00 грн. правомірним, оскільки підтверджений документально, відповідачем не спростований.

Позивачем за несвоєчасну оплату відповідачем виконаних робіт заявлено до стягнення пеню в сумі 66 427,52 гривень за період з 04.07.2019 по 04.01.2020.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

У пункті 6.9. договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт, Замовник, на письмову вимогу Підрядника, сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Оплата виконаних робіт мала бути проведена відповідачем у відповідності з п.3.4. договору в редакції Додаткової угоди від 04.02.2019 розрахунки за Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, якщо інший строк відстрочення не обумовлено у відповідній Додатковій угоді.

У специфікаціях №2 від 04.02.2019, №3 від 05.03.2019, №4 від 03.05.2019, №5 від 09.09.2019 сторони не погоджували інших строків оплати виконаних робіт.

Так, за Актом приймання-передачі №64 від 28.03.2019 оплата мала бути проведена до 04.06.2019 включно (28.06.2019 вихідний день);

за Актом приймання-передачі №97 від 25.04.2019 оплата мала бути проведена до 31.07.2019 включно;

за Актом приймання-передачі №189 від 15.08.2019 оплата мала бути проведена до 20.11.2019 включно;

за Актом приймання-передачі №249 від 29.10.2019 оплата мала бути проведена до 03.02.2020 включно.

Окрім суми основної заборгованості, позивачем заявлена до стягнення пеня в розмірі 66 427,52 гривень за період з 04.07.2019 по 06.05.2020.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок неустойки, господарський суд дійшов висновку, що він є арифметично та методологічно не вірним, оскільки позивачем неправильно визначено момент виникнення прострочення платежу за Актом приймання-передачі №64 від 28.03.2019.

Так, за здійсненим місцевим судом перерахунком, загальний розмір пені за порушення строків оплати робіт за період з 05.07.2019 по 06.05.2020 становить 66 303,15 гривень, з розрахунку:

за Актом приймання-передачі №64 від 28.03.2019 за період з 05.07.2019 по 04.01.2020 = 21 189,60 гривень;

за Актом приймання-передачі №97 від 25.04.2019 за період з 01.08.2019 по 01.02.2020 = 20522,63 гривень. Частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а отже, суд апеляційної інстанції погоджується, що позовні вимоги в цій частині задоволені господарським судом в заявленому розмірі 20 514,70 гривень;

за Актом приймання-передачі №189 від 15.08.2019 за період з 21.11.2019 по 06.05.2020 = 16768,25 гривень. Частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а отже, суд апеляційної інстанції погоджується, що позовні вимоги в цій частині задоволені господарським судом в заявленому розмірі 16 758,91 гривень;

за Актом приймання-передачі №249 від 29.10.2019 за період з 05.02.2020 по 06.05.2020 = 7 839,94 гривень.

Враховуючи, що відповідач доказів оплати до матеріалів справи не надав, перевіривши наданий позивачем до позову розрахунок пені, нарахованої за період з 04.07.2019 по 06.05.2020 на суму заборгованості 66427,52 грн, та здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у відповідності до умов договору підряду від 20.04.2018 № 6501-ДУ-УМТС-У, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені на суму 66303,15 грн, за період з 05.07.2019 по 06.05.2020.

Також, позивачем заявлені до стягнення 3% річних в розмірі 9 599,55 гривень за період з 04.07.2019 по 06.05.2020, а також інфляційні втрати за період липень 2019 року березень 2020 року в розмірі 5 195,02 гривень.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та здійснивши самостійно перерахунок заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми 3% річних, судова колегія встановила, що наданий позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих на суму боргу 569808,00 грн за період з 04.07.2019 по 06.05.2020, є арифметично невірним, у зв`язку з чим погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 9588,80 грн за період 05.07.2019 по 06.05.2020 та відмову в стягненні 3% річних на суму 10,75 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 5195,02 грн, нарахованих на суму боргу 21714,00 грн за період з 22.01.2020 по 15.04.2020, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, розрахунок індексу інфляції здійснюється не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період.

При цьому, принциповим є врахування індексів виключно за цілі місяця існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п. 6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистики № 265 від 27.07.2007, однозначно випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Даний висновок узгоджується із правовою позицією у постанові Верховного Суду № 910/9938/17 від 10.10.2018.

З огляду на викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат шляхом самостійного перерахунку зазначених сум, судова колегія встановила, що позивачем в розрахунку невірно визначено період нарахування інфляційних втрат з 04.07.2020 по 06.05.2020 без врахування того, що найменший період визначення індексу інфляції є місяць.

Отже, зважаючи на те, що заборгованість мала бути сплачена відповідачем у строк до 04.07.2019 включно, періодом нарахування інфляційних втрат є період з серпеня 2019 року по березень 2020 року, тому задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат на суму 5 195,02 грн. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив інфляційні втрати в сумі 5195,02 грн.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, що в ухвалі від 28.07.2020 судом долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, а в рішенні виявилось, що відзив підписаний не уповноваженою особою.

Колегією суддів встановлено, що відзив на позовну заяву підписаний від імені ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля представником за довіреністю №108/ДУ/2020 від 26.12.2019 - Фандій Альоною Сергіївною.

Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України від 05.07.2012 №5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Частиною 1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Норми Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не встановлюють, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не містить таких вимог і Господарський процесуальний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

В зазначеному аспекті важливим є, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

У довіреності №108/ДУ/2020 від 26.12.2019 відсутні будь-які відомості щодо наявності у Фандій А.С. права на здійснення адвокатської діяльності, відповідних доказів господарському суду не надано.

Господарським судом зазначено, що за допомогою інформації з Єдиного реєстру адвокатів України встановлено відсутність відомостей щодо реєстрації ОСОБА_1 як особи, що має статус адвоката.

За наведених обставин, відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи у судовому засіданні 28.07.2020, правомірно не прийнятий господарським судом до уваги при прийнятті рішення, оскільки підписаний не уповноваженою особою.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Водночас подання відзиву на позов є правом, а не обов`язком, особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

З огляду на вищевказані обставини, вбачається, що відповідні дії господарського суду не призвели до прийняття неправильного рішення по суті спору.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи відповідача, викладені в в апеляційній скарзі, що підрядник припустився порушення умов договору, а відтак йому був нарахований штраф 68059,60 грн (специфікація №6 від 16.10.2019), про що був направлений розрахунок штрафних санкцій від 03.03.2020 за порушення строку виконання робіт за договором та повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції від 03.04.2020, оскільки матеріали справи такі докази не містять.

Надані до відзиву на позовну заяву документи, а саме, специфікація №6 від 16.10.2019, акт прийму-передачі від 10.10.2019, розрахунок штрафних санкцій за порушення умов договору підряду № 6501-ДУ-УМТС-У від 20.04.2018, повідомлення про застосування оперативно - господарської санкції від 03.04.2020, колегією суддів до уваги не приймаються через те, що відзив підписаний не уповноваженою особою.

Крім того, посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення зобов`язання в частині строків виконання робіт по специфікації №6 від 16.10.2019, колегією суддів відхиляються, оскільки специфікація №6 від 16.10.2019 не є предметом розглядом цієї справи (позивач просив стягнути заборгованість за специфікаціями №2-5), в той час, застосування оперативно-господарської санкції встановлюється в розмірі 5% від вартості за специфікацією, а строк оплати робіт за кожною із специфікацій встановлюється окремо.

Враховуючи викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, рішення господарського суду Донецької області від 12.08.2020 року у справі №905/965/20 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 273, 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля, м.Білецьке, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 12.08.2020 у справі № 905/965/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.08.2020 року у справі № 905/965/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.2020

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота