УХВАЛА

02 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/1767/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кондратова І.Д., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Вечірко І.О., судді - Кузнецов В.О., Мороз В.Ф.)

від 23.09.2020,

за заявою Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед"

про забезпечення позову у справі №908/1767/20

у справі за позовом Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", 2) Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1: Фонд державного майна України, ОСОБА_1 ,

про визнання недійсним рішення загальних (позачергових) зборів учасників, визнання протиправною та скасування реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява позивача від 29.07.2020 про забезпечення позову в межах справи № 908/1767/20 шляхом накладення арешту, заборони приймати рішення та заборони вчиняти реєстраційні дії.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.08.2020 заяву представника Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед" задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» в сумі 177 474 776,57 грн, які зберігаються: на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), (в сумі 122 747 776,57 грн) та на рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), (в сумі 55 000 000,00 грн) до моменту скасування заходів забезпечення позову визначеного ст. 145 ГПК України. В іншій частині заяви (щодо заборони приймати рішення та заборони вчиняти реєстраційні дії) відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.08.2020 у справі № 908/1767/20 в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в сумі 177 474 776,57 грн скасовано. В задоволенні заяви представника Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед" від 29.07.2020 про забезпечення позову в межах справи № 908/1767/20 шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в сумі 177 474 776,57 грн, які зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ "Банк Альянс" (МФО 300119, ) (в сумі 122 747 776,57 грн) та на рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) в АТ "Банк Альянс" (МФО 300119, ) (в сумі 55 000 000,00 грн) відмовлено.

08.10.2020 Компанія "Толексіс Трейдінг Лімітед" звернулася з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у справі №908/1767/20 до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати вказану постанову суду апеляційної інстанції, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.08.2020 у справі №908/1767/20 залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2020 касаційну скаргу Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у справі №908/1767/20 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з несплатою судового збору.

27.11.2020 до Верховного Суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами сплати судового збору та доказами надсилання копії цієї скарги і доданих до неї документів з описом вкладення іншим учасникам справи.

Касаційний господарський суд, розглянувши касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд переглянув ухвалу суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та прийняв постанову, згідно з якою цю ухвалу скасував і відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Верховний Суд вважає, що постанова апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про задоволення забезпечення позову та прийнято нове рішення про відмову у забезпеченні позову, не може бути предметом касаційного перегляду, з огляду на таке.

Перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку, наведений у частині 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Так, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, зазначені, зокрема у пункті 3 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України (щодо забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову), після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення; 4) ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України звужує перелік об`єктів касаційного оскарження порівняно з переліком об`єктів оскарження апеляційного. Тому не всі ухвали суду першої інстанції, які можна оскаржити окремо від рішення суду в апеляційному порядку, можна оскаржити окремо від рішення суду і в касаційному порядку.

Отже, пункт 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України поширюється не на всі постанови апеляційного суду, прийняті за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції, що підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, але не можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Оскільки на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову після її перегляду в апеляційному порядку за змістом пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України можна подати касаційну скаргу, то і на прийняту за результатами перегляду вказаної ухвали постанову суду апеляційної інстанції, який таку ухвалу залишив без змін, теж можна оскаржити до суду касаційної інстанції.

Однак, з огляду на відсутність у пункті 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.

У частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України серед об`єктів апеляційного оскарження виокремлені ухвали про забезпечення позову (пункт 3) і про відмову у забезпеченні позову (пункт 4). Тобто, за змістом зазначеного припису ухвалою щодо забезпечення позову є ухвала про таке забезпечення, а ухвалою щодо відмови у забезпеченні позову - ухвала про відмову у такому забезпеченні. Аналогічно згідно з пунктом 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційному порядку можливо оскаржити, зокрема, ухвалу суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову, тобто про таке забезпечення, і неможливо оскаржити ухвалу суду апеляційної інстанції щодо відмови у забезпеченні позову, тобто про таку відмову.

Тобто, у касаційному порядку можна оскаржити ухвалу суду апеляційної інстанції, яка передбачає вжиття заходів забезпечення позову. Тоді як ухвала, згідно з якою апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, касаційному оскарженню не підлягає.

Серед основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права, змагальність сторін і рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункти 1, 2 , 4 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина 1 статті 129 Конституції України, частина 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України), одним із проявів якого є гарантування права на справедливий суд (справедливої судової процедури). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України). Така рівність прав гарантується, зокрема, тим, що у випадку вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача, судове рішення, яким вжиті такі заходи забезпечення позову, може оскаржити відповідач. При цьому, для гарантій рівності сторін, змагальності та справедливої судової процедури важливо, щоб така можливість оскарження була як у випадку вжиття заходів забезпечення позову у суді першої інстанції, так і у випадку такого вжиття в апеляційному суді. Якщо допустити, що у касаційному порядку може бути оскаржена ухвала апеляційного суду про вжиття заходів забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України) та не може бути оскаржена постанова цього суду, згідно з якою скасована ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та вжиті заходи такого забезпечення, дія принципів верховенства права, змагальності та рівності сторін буде обмеженою.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів, насамперед, відповідача в інтересах забезпечення належного виконання в майбутньому рішення суду щодо суті спору. Незважаючи на відмінність форми судового рішення, в якій апеляційний суд може вирішити питання про забезпечення позову, за юридичними наслідками постанова апеляційного суду, згідно з якою він скасував ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову та вжив певні заходи забезпечення позову, а також ухвала суду апеляційної інстанції про забезпечення позову, постановлена за наслідками розгляду відповідної заяви учасника справи, не відрізняються.

Оскільки за змістом пункту 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України відсутня процесуальна можливість оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у забезпеченні позову, так само неможливим є касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви. Таке обмеження не позбавляє учасника справи права на повторне звернення із заявою про забезпечення позову до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.

З огляду на викладене у касаційному порядку можна оскаржити не тільки ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та прийняту за результатами її перегляду постанову апеляційного суду про залишення цієї ухвали без змін, але й постанову суду апеляційної інстанції про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову. Обмеження права на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у забезпеченні позову, постанови суду апеляційного суду, згідно з якою відмовлено у забезпеченні позову за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову чи залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, не нівелюють для учасника справи можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо на питання відповісти ствердно, відповідні постанови апеляційного суду можуть бути предметом касаційного оскарження. Іншими словами, крім ухвали суду апеляційної інстанції про забезпечення позову (пункт 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України), у касаційному порядку можна оскаржити ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постанову апеляційного суду про залишення зазначеної ухвали без змін, а також постанову апеляційного суду про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо апеляційний суд погодився з відмовою суду першої інстанції у забезпеченні позову чи скасував вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, учасник справи, який подавав заяву про вжиття таких заходів до суду першої інстанції, за наявності підстав не позбавлений можливості знову подати відповідну заяву до цього суду.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 щодо застосування вимог статей 352, 353, 389 Цивільного процесуального кодексу України, які є аналогічними вимогам статей 254, 255, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (пункт 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду, який у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене та те, що Компанією "Толексіс Трейдінг Лімітед" оскаржується постанова апеляційного господарського суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про часткове задоволення забезпечення позову та прийнято нове рішення про відмову у забезпеченні позову, з метою забезпечення єдності судової практики, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі №908/1767/20 необхідно відмовити, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 255, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №908/1767/20 за касаційною скаргою Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020.

2. Касаційну скаргу Компанії "Толексіс Трейдінг Лімітед" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у справі №908/1767/20 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді І. Кондратова

І. Ткач