ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 рокуСправа № 912/3528/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/3528/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛПЕКС-ЗАХІД", 79060, м. Львів, вул. Наукова, 68/74,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноагротранс", 27300, Кіровоградська область, смт Олександрівка, вул. Радянська, 29,

про стягнення 32 000,00 грн,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛПЕКС-ЗАХІД", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноагротранс" про стягнення грошових коштів у сумі 32 000,00 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що згідно укладеного між сторонами Договору про організацію перевезення вантажів від 24.01.2018 № 2401/18-1, було надано послуги виконавцем (відповідачем) на суму 18 000,00 грн, а оплата за договором здійснена замовником (позивачем) на суму 50 000,00 грн. З врахуванням викладеного, у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛПЕКС-ЗАХІД" існує переплата у розмірі 32 000,00 грн, яку відповідач зобов`язаний повернути у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 05.11.2020 відкрито провадження у справі № 912/3528/20, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 03.12.2020 на 11:00 та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

03.12.2020 суд відкрив розгляд справи по суті.

У судове засідання представники сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про засідання суду повідомленні належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та підтвердження отримання ухвали на електронну адресу.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність у нього заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 03.12.2020 за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

24.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛПЕКС-ЗАХІД" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноагротранс" (Виконавець) укладено Договір на організацію перевезення вантажів № 2401/18-1 (далі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, даний Договір обумовлює порядок взаємовідносин при організації перевезень вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні та розрахунки за ці перевезення між Замовником та Виконавцем. Виконавець зобов`язується організувати в інтересах Замовника транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, пред`явлених ним для перевезення автомобільним транспортом.

Перевезення виконується на підставі заявок, які передаються Замовником Виконавцю письмово. Кожне перевезення вантажу супроводжується підписанням заявки - додатку до Договору, в якому обумовлюється маршрут, дата завантаження/розвантаження, ціна перевезення, вартість перевезення від місця завантаження/розвантаження до кордону та від кордону до місця завантаження/розвантаження. Факс-копія додатку до Договору має таку ж юридичну силу, як і оригінал (п. 2.1.-2.2. Договору).

Пунктами 3.1.-3.5. Договору передбачено, що вартість кожного перевезення обумовлюється в додатках до Договору. Розрахунки між Сторонами здійснюються у національнім валюті - гривнях - шляхом перерахування грошових коштів з поточного банківського рахунку Замовника на поточний банківський рахунок Виконання. Оплата за перевезення вантажів є договірною і при зміні цін на енергоресурси, запчастини протягом року може змінюватись. Оплата проводиться по факту виконання транспортно-експедиційних послуг на підставі рахунку, виставленого Перевізником, та підписаного Сторонами Акту прийому-передачі виконаних послу протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту надання вказаних у цьому пункті документів. Загальна вартість договору визначається сумою всіх додатків за організацію перевезень згідно з даним Договором.

Відповідно до п. 8.1. Договору, підтвердженням надання послуг є Акт прийому-передачі виконаних послуг. В Акті окремо зазначається ціна перевезення, вартість перевезення від місця завантаження/розвантаження до кордону та від кордону до місця завантаження/розвантаження.

Даний Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2018р., але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами умов цього Договору.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Позивач платіжним дорученням від 17.10.2018 № 1185 сплатив відповідачу 50 000,00 грн (а.с. 12), де в графі призначення платежу зазначено: "За транспортні послуги (попередня оплата) у т.ч. ПДВ 20% - 8333,33 грн.".

Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.10.2018 № 442 на суму 18 000,00 грн (з ПДВ) підтверджується виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором (а.с. 11).

За твердженнями позивача, враховуючи те, що згідно Договору, було надано роботи (послуги) Виконавцем (Відповідачем) на 18 000,00 грн, а оплата за Договором здійснена Замовником (Позивачем) у сумі 50 000,00 грн, існує переплата у розмірі 32 000,00 грн. А тому, Відповідач набув кошти у сумі 32 000, 00 грн у вигляді перерахованих коштів за рахунок Позивача не в порядку виконання договірного зобов`язання.

В зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 32 000,00 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, як набутих без достатньої правової підстави.

Відповідачем обставини, повідомлені позивачем в позовній заяві не спростовані.

Надаючи правову кваліфікацію зазначеним обставинам, суд виходив з наступного.

Приписами ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 4 ст. 638 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно приписів ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами Договір від 21.01.2018 № 2401/18-1 на організацію перевезення вантажів виконаний належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням та Актом здачі-приймання робіт (надання послуг).

Сторонами у п. 3.4 Договору обумовлено порядок розрахунку за надані транспортно-експедиційні послуги на підставі рахунку та підписаного Акту прийому-передачі виконаних послуг протягом 5 банківських днів з моменту надання вказаних документів.

Таким чином, умови Договору не передбачають здійснення попередньої оплати.

Відповідач не довів, що між сторонами після підписання Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.10.2018 № 1185 на суму 18 000,00 грн існували правовідносин, на підставі яких у позивача б виник обов`язок по перерахуванню грошових коштів у сумі 32 000,00 грн.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз вказаної норми Закону дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань породжується такими юридичними фактами: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного суду у справі № 911/1738/17 від 21 січня 2019 року.

Отже, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує виникнення правовідносин щодо повернення безпідставно набутого майна, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Так, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Тобто, відповідач набув грошові кошти у розмірі 32 000,00 грн помилково, за умови відсутності правової підстави, відтак, заявлена до стягнення позивачем сума отримана відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідачем не оспорено позовні вимоги, відзиву на позовну заяву та доказів повернення коштів не надано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів у сумі 32 000,00 грн є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноагротранс" (27300, Кіровоградська область, смт Олександрівка, вул. Радянська, 29; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛПЕКС-ЗАХІД" (79060, м. Львів, вул. Наукова, 68/74; ) грошові кошти у сумі 32 000,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВОЛПЕКС-ЗАХІД" (79021, м. Львів, вул. С.Петлюри, 37а, оф. 37); Товариству з обмеженою відповідальністю "Техноагротранс" (27300, Кіровоградська область, смт Олександрівка, вул. Радянська, 29).

Рішення складено 03.12.2020.

Суддя О.Л. Бестаченко