ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" листопада 2020 р. Справа № 911/3397/20

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Київська макаронна фабрика", 04073, м. Київ, вул. Кирилівська, 142

до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр", 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, 6-Г

про стягнення 746 357,60 грн заборгованості

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Київська макаронна фабрика" звернулось до господарського суду з позовом до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" про стягнення заборгованості у розмірі 746 357,60 грн.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті173 цього Кодексу).

Як вбачається з поданої позовної заяви і доданих до неї документів, заявлені до відповідача вимоги обґрунтовані неналежним виконанням останнім своїх зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару за укладеними договорами № 1І032907 від 01.03.2017 та № РЦ041518 від 02.03.2020, що стало підставою для нарахування пені (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 0,05% річних від простроченої суми) та 3% річних.

За приписами частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (частина друга статті 173 Господарського процесуального кодексу України).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави стверджувати, що позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих підстав та, водночас, пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як зазначалося вище, у поданому позові позивачем об`єднано вимоги про стягнення заборгованості (з урахуванням нарахованих штрафних санкцій) за двома окремими господарськими договорами. В той же час, позивачем не обґрунтовано підстави поєднання декількох позовних вимог в одне провадження.

Тобто, в позові об`єднано вимоги, які випливають не з однорідних, а з подібних правовідносин і для встановлення фактичних обставин справи та перевірки їх доказами судом має бути досліджено кожен з таких договорів окремо.

На переконання суду, заявлені позовні вимоги, що ґрунтуються на двох окремих договорах, не пов`язаних між собою ні підставами виникнення (різні договори), ні зазначеними доказами (різні розрахунки розміру заборгованості, штрафних санкцій та 3% річних, різні протоколи розбіжностей, видаткові накладні тощо).

До того ж, заявлені позовні вимоги за своєю правовою природою не належать до основних та похідних.

Суд враховує, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Київська макаронна фабрика" за кожним з двох договорів мають аналогічний предмет і підстави, а також спосіб захисту порушеного, на думку позивача, права, однак, невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати товару по кожному з договорів, становить самостійне порушення, дослідження та встановлення відповідних обставин має відбуватися за кожним з цих договорів окремо, суд має досліджувати наявність невиконаних зобов`язань, підстави та строки їх виникнення по кожному з договорів окремо, виконувати розрахунок заборгованості на підставі різних доказів за кожним з договорів окремо, тобто приймати рішення по кожному з договорів окремо.

При цьому, суд виходить з того, що обсяг наданих матеріалів і доказів не дозволяє суду самостійно здійснити роз`єднання позовних вимог на підставі статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

З викладеного вбачається, що сумісний розгляд цих вимог значно ускладнюватиме вирішення спору в межах строків, визначених Господарським процесуальним кодексом України та перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Крім того, суд зазначає, що об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, а тому суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником порушено правила об`єднання позовних вимог, що суперечить вимогам статті 173 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 173, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суддя

ухвалив:

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Київська макаронна фабрика".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 30.11.2020