ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" грудня 2020 р. Справа № 921/1359/14-г/5

Головуючий (суддя-доповідач) Західного апеляційного господарського суду Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства «Барселона», б/н від 09 листопада 2020 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року (підписане 03.03.2015), суддя Андрушків Г.З.

у справі №921/1359/14-г/5

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ (на даний час Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ)

до відповідача Приватного підприємця Дацків Ігора Васильовича, с. Городниця, Підволочиський район, Тернопільська область

про стягнення 1 335 852,11 грн.

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2020 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фермерського господарства «Барселона» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5.

Судом встановлено, що апелянтом є особа, яка не брала участі у справі №921/1359/14-г/5 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ (на даний час Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ) до відповідача Приватного підприємця Дацків Ігора Васильовича про стягнення 1 335 852,11 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою через більш ніж 5 років з дня ухвалення рішення суду першої інстанції, ФГ «Барселона» просить апеляційний суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5, посилаючись на те, що апелянт не брав участі у справі, поряд з тим, судом у цій справі вирішено питання про права, обов`язки та інтереси ФГ «Барселона», яке є поручителем відповідача ФОП Дацків І.В. за договором поруки від 24 грудня 2009 року. Апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення отримав від відповідача ФОП Дацків І.В. 06 листопада 2020 року. У зв`язку з наведеним, скаржник вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та наявними підстави для поновлення такого строку.

Згідно з п.13 частини 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Отже, судові рішення, що ухвалені до 15 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте, розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Так, відповідно до статті 93 ГПК України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено 17 лютого 2015 року, повний текст рішення підписано 03 березня 2015 року, відтак, останнім днем строку, встановленого для апеляційного оскарження рішення з урахуванням приписів статті 93 ГПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення) було 13 березня 2015 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу на вказане судове рішення ФГ «Барселона» подано до Господарського суду Тернопільської області лише 10 листопада 2020 року, тобто зі значним пропуском процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження (більш ніж п`ять з половиною років).

Відповідно до ч.2 ст.261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з приписами вищенаведеної процесуальної норми не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, звільняє її саме від безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження, передбаченої частиною 2 статті 261 ГПК України, проте не звільняє від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження у загальному порядку, передбаченому ГПК України. (Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2020 року у справі №910/7308/16 та від 21 вересня 2020 року у справі №910/13119/17).

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку, які відповідно мають для заявника визначені ГПК України процесуальні наслідки.

Так, у апеляційній скарзі апелянт (ФГ «Барселона») зазначає, що не брав участі у справі, а копію оскаржуваного рішення отримав від відповідача ФОП Дацків І.В. 06 листопада 2020 року. Докази зазначеного апелянт до апеляційної скарги не долучив.

Суд вважає вказані доводи апелянта не достатніми для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5, з огляду на наступне:

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дацків Ігор Васильович є керівником, представником та головою комісії з припинення Фермерського господарства «Барселона» (). Поряд з тим, вказана особа є засновником ФГ «Барселона».

Також судом встановлено, що договір поруки від 24 грудня 2009 року (копія якого долучена до апеляційної скарги) підписаний від імені ФГ «Барселона» головою фермерського господарства Дацків Ігорем Васильовичем.

Відповідно до ч.5 ст.65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно з ст.114 ГК України фермерське господарство є формою підприємництва громадян з метою виробництва, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Відносини, пов`язані із створенням та діяльністю фермерських господарств, регулюються цим Кодексом, а також законом про фермерське господарство, іншими законами.

В силу положень ст.4 ЗУ «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Судом встановлено, що відповідачем у справі №921/1359/14-г/5 була фізична особа-підприємець Дацків Ігор Васильович, який брав участь у розгляді справи, подавав суду відзив на позов та був обізнаний про розгляд цієї справи Господарським судом Тернопільської області і прийняте ним рішення від 17 лютого 2015 року, оскільки подавав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№01-05/1979/15 від 05 травня 2015 року) на вказане рішення.

Як встановлено судом вище, Дацків Ігор Васильович (який був відповідачем у цій справі як фізична особа-підприємець) є засновником, керівником, представником та головою комісії з припинення Фермерського господарства «Барселона» () апелянта у справі, з огляду на що, суд доходить висновку про обізнаність скаржника про розгляд цієї справи та оскаржуване рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року.

При цьому, суд відхиляє доводи скаржника про отримання копії оскаржуваного рішення від відповідача ФОП Дацків І.В. лише 06 листопада 2020 року, оскільки апелянтом не подано будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини, а також не обґрунтовано хто саме отримував таке рішення, та не доведено, що Дацків І.В., будучи керівником ФГ «Барселона» та знаючи про оскаржуване рішення ще з 2015 року, діяв всупереч інтересам вказаного фермерського господарства.

Поряд з тим, в апеляційній скарзі ФГ «Барселона» не вказало про існування будь-яких інших обставин, які унеможливлювали звернення останнього з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року раніше.

З огляду на все наведене вище, апеляційний суд визнає, що підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5 зазначені скаржником в апеляційній скарзі, є неповажними, незважаючи на те, що ФГ «Барселона» як юридична особа не брало участі у цій справі.

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Слід зазначити, що згідно з ч.4 ст.260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Поряд з цим, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Судом встановлено, що до матеріалів апеляційної скарги апелянтом не долучено доказів сплати судового збору, поряд з тим, такі докази не зазначено і у додатках до апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»).

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч.4 ст.6 ЗУ «Про судовий збір»).

З апеляційної скарги вбачається, що скаржник не погоджується з рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача 995 851,65 грн.

Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5 апелянт повинен сплатити судовий збір в розмірі 22 406,66 грн. (150% від 14 937,77 грн.).

Крім того, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ст.259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як доказ надсилання копії скарги позивачу АТ КБ «ПриватБанк» скаржник долучив до апеляційної скарги опис вкладення до відправлення, направленого за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, однак, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () є 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відтак, опис вкладення до відправлення, направленого за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, не є належним доказом надіслання копії апеляційної скарги позивачу у справі.

Частиною 2 ст.260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на все наведене вище, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Фермерського господарства «Барселона» без руху та роз`яснення апелянту, що протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали, останній має право вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5 та подати відповідні докази на їх підтвердження, а також подати суду: докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 22 406,66 грн. і належні докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу у справі за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.174, 234, 258, 259, 260, п.13 ч.1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Барселона» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5 залишити без руху.

2.Роз`яснити апелянту, що протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали він має право: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року у справі №921/1359/14-г/5 та подати відповідні докази на їх підтвердження, а також подати суду: докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 22 406,66 грн. і належні докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу у справі за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

3.Копію ухвали суду надіслати скаржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.