ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Справа № 924/769/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Котюбіна А.О.

за участю представників сторін:

від органу прокуратури: Шептіліс О.І.

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Рачок Р.В.

від третіх осіб: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 14.01.2019 року суддею Танасюк О.Є. у м. Хмельницький (повний текст рішення складено 22.01.2019 року) у справі № 924/769/18

за позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

про витребування з незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0119, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області;

про витребування з незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0128, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області;

про витребування з незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0132, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області;

про витребування з незаконного володіння ТОВ "Землестандарт" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0135, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року до Господарського суду Хмельницької області надійшли позовні заяви Заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури м. Кам`янець-Подільський в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у відповідних правовідносинах, - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області до ТзОВ "Землестандарт" про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (з кадастровим номером :04:002:0119, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району - справа № 924/769/18; з кадастровим номером :04:002:0128, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району - справа № 924/777/18; з кадастровим номером :04:002:0132, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району - справа № 924/784/18; з кадастровим номером :04:002:0135, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець - Подільського району - справа № 924/787/18.

Ухвалами місцевого господарського суду від 26.09.2018 року об`єднано справи № 924/777/18, № 924/784/18, № 924/787/18 та № 924/769/18 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 924/769/18.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2019 року у справі № 924/769/18 у задоволенні вказаних позовів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора Хмельницької області подав апеляційну скаргу від 08.02.2019 року, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції помилково вказано про те, що подання позову, в основу обґрунтування якого покладено наявність підроблених документів без надання належних та допустимих доказів підробки є необґрунтованим та свідчить про недоведеність позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2019 року у справі № 924/769/18; призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

З урахуванням змін у складі суду, паралельним розглядом в суді апеляційної інстанції ідентичних справ, а також зупиненням провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 587/430/16-ц та № 912/2385/18 щодо наявності підстав подання позову прокурором, розгляд справи № 924/769/18 здійснено понад встановлені ст. 273 ГПК України строки. В даному випадку суд керувався положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, згідно яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких управління вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позови Заступника прокурора Хмельницької області - задоволенню.

Відповідач та треті особи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, а оскаржуване рішення скасувати.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення скасувати, а позови Заступника прокурора Хмельницької області залишити без розгляду.

Від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та третіх осіб уповноважені представники в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені судом.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на адресу суду надіслало письмові пояснення у яких, серед іншого, просило у зв`язку із дією на території України карантинних заходів, пов`язаних із поширенням хвороби СОVID-19, розгляд справи провести без участі представника управління.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача та третіх осіб, оскільки їхня не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та пояснення стосовно неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню із залишенням позовів Заступника прокурора Хмельницької області без розгляду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20587-СГ від 17.10.2017 року надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0119) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2018 року укладеним між гр. України ОСОБА_1 (продавець), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 09.07.2018 року в порядку передоручення, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим № 1188, діє Єфремов Д.В. , та ТзОВ "Землестандарт" (покупець), за цим договором продавець передає у власність покупця (продає), а покупець приймає у власність (купує) земельну ділянку, площею 2,0 га, у межах згідно з планом, за земельними угіддями рілля, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0119, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та сплачує за неї обумовлену в цьому договорі грошову суму (п. 1 договору купівлі-продажу).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі зазначеного вище договору купівлі продажу земельної ділянки (від 31.07.2018 року) за ТзОВ "Землестандарт" на праві приватної власності зареєстровано земельну ділянку, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0119, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-20850-СГ від 17.10.2017 року надано у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0128) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області;

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2018 року, укладеним між гр. України ОСОБА_2 (продавець), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 09.07.2018 року в порядку передоручення, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим №1233, діє Єфремов Д.В. , та ТзОВ "Землестандарт" (покупець), за цим договором продавець передає у власність покупця (продає), а покупець приймає у власність (купує) земельну ділянку, площею 2,0 га, у межах згідно з планом, за земельними угіддями рілля, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0128, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та сплачує за неї обумовлену в цьому договорі грошову суму (п. 1 договору купівлі-продажу).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі зазначеного вище договору купівлі продажу земельної ділянки (від 31.07.2018 року) за товариством з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" на праві приватної власності зареєстровано земельну ділянку, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0128, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20838-СГ від 17.10.2017 року надано у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0132) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2018 року, укладеним між гр. України ОСОБА_3 (продавець), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 09.07.2018 року в порядку передоручення, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим №1214, діє Єфремов Дмитро Володимирович , та товариством з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" (покупець), за цим договором продавець передає у власність покупця (продає), а покупець приймає у власність (купує) земельну ділянку, площею 2,0 га, у межах згідно з планом, за земельними угіддями рілля, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0132, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та сплачує за неї обумовлену в цьому договорі грошову суму (п. 1 договору купівлі-продажу).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі зазначеного вище договору купівлі продажу земельної ділянки (від 31.07.2018 року) за ТзОВ "Землестандарт" на праві приватної власності зареєстровано земельну ділянку, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0132, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20851-СГ від 17.10.2017 року надано у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0135) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2018 року, укладеним між гр. України ОСОБА_4 (продавець), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 09.07.2018 року в порядку передоручення, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим №1230, діє Єфремов Д.В. , та ТзОВ "Землестандарт" (покупець), за цим договором продавець передає у власність покупця (продає), а покупець приймає у власність (купує) земельну ділянку, площею 2,0 га, у межах згідно з планом, за земельними угіддями рілля, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, сщ/рада Староушицька, кадастровий номер :04:002:0135, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та сплачує за неї обумовлену в цьому договорі грошову суму (п. 1 договору купівлі-продажу).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (від 17.08.2018р.) земельна ділянка кадастровий номер :04:002:0135 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, Староушицька селищна рада, зареєстрована на праві приватної власності 29.07.2018 року за ТзОВ "Землестандарт" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 614 від 28.07.2018 року.

Прокуратурою Хмельницької області було направлено на адресу начальника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області лист від 01.08.2018 року № 05/2-2 вих - 18, де остання просила надати інформацію чи приймались ГУ Держгеокадастру області накази про надання дозволів на розробку та затвердження землевпорядної документації щодо відведення у приватну власність земельних ділянок, у тому числі з кадастровими номерами: :04:002:0119,:04:002:0128,:04:002:0132,:04:002:0135.

У відповідь на вказаний лист прокуратури, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило листом №0-22-0.14-52/39/2-18 від 06.08.2018 року про те, що накази про затвердження документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стосовно земельних ділянок площею 2 га з кадастровими номерами :04:002:0119, :04:002:0128, :04:002:0132, :04:002:0135, не приймались.

Обґрунтовуючи позов, Заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури м. Кам`янець-Подільський зазначає, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що державним реєстратором КП „Бюро нерухомості „Поділля" зареєстровано право власності: ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0119 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.17 № 22-20587-СГ; ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0128 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.17 № 22-20850-СГ; ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0132 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.17 № 22-20838-СГ; ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0135 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.17 № 22-20851-СГ. В подальшому, вищевказані земельні ділянки, на підставі договорів купівлі - продажу, продані ТзОВ „Землестандарт".

Наголосив на тому, що зважаючи на те, що зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населеного пункту, за ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України прийняття рішення щодо розпорядження ними, в тому числі відносно передачі їх у приватну власність, відноситься до повноважень ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

При цьому, згідно інформації, наданої ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області (лист від 06.08.2018 року № 0-22-0.14-5239/2-18) даним органом вищевказані накази про передачу земельних ділянок: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не приймались, оскільки на підставі наказів ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області з такими ж реквізитами, позивачем передано у власність земельні ділянки (інші кадастрові номери): ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відтак, прокурор приходить до висновку про те, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності на користь: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поза волею держави в особі уповноваженого органу - ГУ Держгеокадастру в області та в подальшому відчужені відповідачу. Тому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримали у приватну власність спірні земельні ділянки за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, що суперечить умовам ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, ст. 321 ЦК України, а відповідач придбав вказані земельні ділянки в осіб, які заволоділи такими земельними ділянками без будь - яких правових підстав і поза волею власника.

На думку прокурора, законодавчою підставою позову вказані норми ст. ст. 330, 387, 388, 658 ЦК, аналіз яких, як зазначає позивач дає підстави вважати, що майно, яке було відчужено поза волею власника чи належного користувача, не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребувано. При цьому, право власності дійсного власника чи належного користувача презюмується і не припиняється з втратою ним цього майна, а факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом такого права. У даному позові, як вказує позивач, також право власності дійсного власника презюмується і не припиняється з втратою ним цього майна. Оскільки передумовою набуття права власності відповідачем на спірні земельні ділянки було попереднє незаконне їх вибуття з державної власності поза волею держави, інтереси держави підлягають захисту шляхом повернення до державної власності спірної землі.

Враховуючи те, що від імені держави повноваження власника спірних земельних ділянок виконує ГУ Держгеокадастру у Хмельницькійобласті та те, що вказаним органом державної влади не вживались заходи щодо повернення землі, прокуратура звернулась з відповідними позовами до господарського суду.

ТОВ "Землестандарт" у поданому суду першої інстанції відзиві зазначає, що він є добросовісним набувачем земельних ділянок і позбавлення його майна на підставі порушення державного органу є неприпустимим. Єдиним доказом того, що земельні ділянки були набуті попередніми власниками протизаконно є лише твердження представників позивача, що накази не відповідають тим, що містяться у його справах. Разом з тим, відносно посадових осіб позивача ведеться розслідування щодо перевищення ними своїх повноважень. Стверджує, що він не знав і не міг знати про будь-які порушення при відчуженні йому земельних ділянок, тоді як договори купівлі-продажу земельних ділянок є дійсні, не визнані судом недійсними або неукладеними, а обов`язок стосовно можливості здійснення реєстрації прав на нерухоме майно, законність документів на це майно покладений на державних реєстраторів та нотаріусів. Вказує, що порушення, покладені в основу позову, допущені стосовно видачі наказів ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, підставою позову є обставини, які є предметом розслідування кримінального провадження, в якому жодній особі не оголошено підозри, не складено обвинувального акту, вина підозрюваних не доведена, справа не передана на розгляд суду.

Відповідно до поданого суду першої інстанції клопотання від 11.12.2018, ТОВ "Землестандарт" звертав увагу суду на відсутність у матеріалах справи доказів про наявність підстав для представництва інтересів позивача в суді та доказів відповідного повідомлення прокурором позивача. При цьому з посиланням на ст. 226 ГПК України просив залишити позов без розгляду.

Судовою колегією відмічається, що предметом позову є витребування земельних ділянок, які були вилучені з державної власності у незаконний спосіб, шляхом підроблення відповідних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Позов заявлено заступником прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі № 911/980/18 також зазначив, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

У пунктах 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із ч.4 ст. 53 та ч.5 ст.162 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Водночас якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначив, що із державної власності неправомірно вибули земельні ділянки, які, в подальшому, відчужені на користь відповідача ТОВ «Землестандарт» і, враховуючи те, що від імені Держави повноваження власника спірних земельних ділянок згідно із положеннями ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України на території Хмельницької області виконує позивач - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та те, що вказаним органом державної влади не вживалися заходи щодо їх повернення до державної власності, тому позов подається саме Прокурором.

Відповідно до вимог ст.15-1, ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, підпункту 13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру № 308 від 17.11.2016, Головне управління з 01.01.2013 розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Хмельницької області.

Виходячи з наведеного, відповідно до вимог чинного земельного законодавства повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Хмельницької області з 01.01.2013 покладені на Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області.

Матеріалами справи стверджується, що 01.08.2018 заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із запитом про надання інформації в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому просив надати до 06.08.2018 відомості чи приймались ГУ Держгеокадастру (Держкомзему) в області накази про надання дозволів на розроблення та затвердження землевпорядної документації щодо відведення у приватну власність земельних ділянок, зокрема з кадастровими номерами :04:002:0119; :04:002:0128; :04:002:0132; :04:002:0135 та надати завірені копії даних наказів.

06.08.2018 на виконання запиту заступника прокурора Хмельницької області від 01.08.2018 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом № 0-22-0.14-52/39/2-18 від 06.08.2018 повідомило, що наказів про передачу земельних ділянок за кадастровими номерами :04:002:0119; :04:002:0128; :04:002:0132; :04:002:0135 у власність гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не приймалось. До відповіді долучено копіі наказів "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" та "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" за якими дозволи на вказані земельні ділянки надані іншим громадянам.

17.08.2018 заступник прокурора Хмельницької області листом за № 05/2-38 вих-18 повідомив Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом пред`явлення позовів до Господарського суду Хмельницької області про витребування з незаконного володіння ТОВ «Землестандарт» 20-ти земельних ділянок з кадастровими номерами у тому числі :04:002:0119; :04:002:0128; :04:002:0132; :04:002:0135, що розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-подільського району.

22.08.2018 заступником прокурора Хмельницької області подані позовні заяви, які в подальшому об`єднані в одне провадження під № 924/769/18.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що прокурором не була надана позивачу можливість у розумні строки відреагувати на імовірні порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову, чи вчинення інших дій для вирішення ситуації або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність порушення.

Не з`ясувавши позицію Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, прокурор подав позовні заяви до ТОВ "Землестандарт", датовані 22.08.2018, тобто через 4 дні після відправлення повідомлення позивачу, як органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних відносинах, про намір звернення до суду із даним позовом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області знало про порушення інтересів держави (до того, як прокурор повідомив про імовірність такого порушення) та не мало наміру вживати будь-яких заходів спрямованих на захист таких інтересів. Не встановлено і обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави у спірних відносинах, зокрема після повідомлення прокуратурою Хмельницької області листом за № 05/2-38 вих-18 від 17.08.2018 про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Слід відмітити, що лист від 01.08.2018 р. №05/2-2вих-18 за своїм змістом є інформаційним запитом та не може вважатися повідомленням компетентного органу з констатацією факту виявлених порушень інтересів держави та необхідністю вжити відповідних заходів. Отже такий документ не може свідчити про дотримання прокуратурою порядку передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". З викладеного вбачається, що прокуратурою лише формально були виконані вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та її дії реально не були спрямовані на дотримання порядку визначеного цією статтею.

Отже, суд апеляційної інстанції встановив недотримання прокурором порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", що в свою чергу не підтверджує підстав представництва, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач, як компетентний орган, протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звертався, чи не мав наміру звернутися до суду із даним позовом в інтересах держави.

Як вже зазначалося, позовна заява заступника прокурора Хмельницької області датована 22.08.2018, тоді як повідомлення Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області про намір представництва в суді інтересів держави в особі уповноваженого органу направлялося 17.08.2018, а отже у позивача, як компетентного органу, взагалі не було часу для реагування на повідомлення прокуратури. При цьому, аргументи щодо того, що позивач не знав про його компетентність у спірних правовідносинах до того, як його повідомлено 17.08.2018 про це прокурором для суду не має правового значення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та у постановах Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 914/1844/18, від 02.09.2020 у справі № 924/817/18.

У постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 910/1062/18 зазначено, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень ст. 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення позивачем захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку, не наведено доказів того, що відповідний орган не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом після відповідного повідомлення прокурора від 17.08.2018, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недотримання прокурором визначеної ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, що у будь-якому випадку свідчить про відсутність підтвердження підстав для представництва інтересів держави у суді.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати і в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

За наведених обставин колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Заступника прокурора Хмельницької області не підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2019 у справі № 924/769/18 слід скасувати як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тобто для вирішення питання про повернення сплаченого судового збору за позовом прокурор може звернутися до місцевого господарського суду з відповідним клопотанням, проте за апеляційною скаргою судовий збір покладається на скаржника, оскільки саме за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції прийнята дана постанова.

Керуючись ст. ст. 226, 269, 270, 273, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2019 року у справі № 924/769/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2019 року у справі № 924/769/18 - скасувати.

3. Позови заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" про витребування з незаконного володіння земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:002:0119; :04:002:0128; :04:002:0132; :04:002:0135 - залишити без розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

5. Матеріали справи № 924/769/18 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено "01" грудня 2020 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Петухов М.Г.