Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2020 р. м. Житомир Справа № 906/600/20

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся"

до Фізичної особи - підприємця Романюка Сергія Миколайовича

про стягнення 53935,95грн (з врахуванням заяви №75 від 03.08.2020)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся" звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця Романюка Сергія Миколайовича про стягнення 98 205,79грн, із яких: 68 249,83грн основного боргу, 4 023,91грн пені, 11 326,55грн штрафу, 14 605,50грн відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою суду від 02.06.2020, зокрема, постановлено прийняти позовну заяву до розгляду; відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 23.06.2020.

18.06.2020 до господарського суду повернулась копія ухвали від 02.06.2020, яка надіслана на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (не проживає)" (а.с.41-45).

Ухвалою суду від 23.06.2020 відкладено підготовче засідання на 14.07.2020.

Ухвалою суду від 14.07.2020 відкладено підготовче засідання на 03.08.2020.

03.08.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява №75 про уточнення позовних вимог (а.с. 80-83), згідно якої просить суд:

- прийняти відмову позивача від частини позовних вимог та закрити провадження по справі у цій частині, а саме:

а) у частині стягнення основного боргу у розмірі 5 000,00грн;

б) у частині нарахування та стягнення договірної санкції у розмірі 1070,00грн;

- прийняти збільшення позовних вимог на суму 50,21грн в частині нарахування та стягнення пені;

- врахувати при вирішенні справи по суті зменшення суми основного боргу з 38 250,05грн, що обумовлено тим, що відповідач після подачі позовної заяви до суду частково оплатив поставлений йому товар на дану суму, а також врахувати уточнення назви оперативно-господарської санкції з "відсотки за користування чужими грошовими коштами" на "договірна санкція";

- стягнути з відповідача 53 935,95грн, із яких: 24 999,78грн боргу за поставлений товар, 4 074,12грн пені, 11 326,55грн штрафу, 13 535,50грн договірної санкції.

Ухвалою суду від 03.08.2020 постановлено:

- задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся" №75 від 03.08.2020 (вх.№02-44/1072/20) в частині відмови від позову у справі №906/600/20;

- закрити провадження у справі №906/600/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся" до Фізичної особи - підприємця Романюка Сергія Миколайовича про стягнення 98 205,79грн в частині стягнення основного боргу у сумі 5 000,00грн та в частині нарахування та стягнення договірної санкції у сумі 1 070,000грн.

Ухвалою суду від 03.08.2020 постановлено прийняти до розгляду заяву позивача №75 та вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 53 935,95грн, з яких: 24 999,78грн боргу за поставлений товар, 4 074,12грн пені, 11 326,55грн штрафу, 13 535,50грн договірної санкції; підготовче засідання відкладено на 16.09.2020.

Судове засідання, призначене на 16.09.2020, не відбулося у зв`язку з тим, що на підставі наказу виконуючого обов`язки голови Господарського суду Житомирської області від 15.09.2020 №60-ОД "Про обмеження доступу до будівлі суду у зв`язку з проведенням дезинфекції приміщень суду" доступ до приміщення суду учасникам судового процесу та працівникам суду було заборонено.

Ухвалою суду від 21.09.2020 підготовче засідання призначено на 07.10.2020.

Ухвалою суду від 07.10.2020 підготовче засідання призначено на 03.11.2020.

Ухвалою суду від 03.11.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/600/20 до судового розгляду по суті на 26.11.2020.

26.11.2020 на електронну пошту суду надійшла заява позивача №616 від 25.11.2020 (а.с. 116-117), згідно якої просить врахувати при вирішенні справи по суті зменшення суми основного боргу на 24 999,65грн у зв`язку частковою оплатою відповідачем заборгованості. Судове засідання 26.11.2020 просить провести без участі представника позивача.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, 16.11.2020 до суду повернулася ухвала суду від 03.11.2020, яка направлялася відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.111-114).

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, судом взято до уваги, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Зважаючи на те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

07.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся" (позивач, постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Романюком Сергієм Миколайовичем (відповідач, покупець) укладено Договір поставки товару №3514 (далі - Договір) (а.с. 16-17).

Згідно п.3.2 договору покупець оплачує товар, отриманий на підставі даного договору на умовах відстрочки платежу в строки, вказані в п.3.3 договору.

Пунктом 3.3. договору сторони визначили, що термін відстрочки платежу за товар, поставлений покупцю на підставі даного договору становить 21 календарний день від дати поставки товару покупцю по кожній окремій накладній.

Даний договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017. У тому разі, якщо жодна сторона за 20 днів до закінчення дії договору не заявить про бажання розірвати даний договір він вважається переукладеним строком на 10 (десять) календарних років. У випадку автоматичного переукладення договору датою початку дії договору вважається дата наступна за датою останнього дня дії договору (п.7.1 договору).

На виконання умов даного Договору позивач поставив відповідачу товари згідно видаткових накладних (а.с.22-27): №КР-00043281 від 03.12.2019 на суму 12 063,12грн; №КР-00046479 від 26.12.2019 на суму 37 799,38грн; №КР-00047074 від 31.12.2019 на суму 6 598,08грн; №КР-00047232 від 31.12.2019 на суму 17 088,77грн; №КР-00000762 від 11.01.2020 на суму 1 961,00грн, всього на загальну суму 75 510,35грн.

Відповідачем з простроченням строку, встановленого п.3.3. договору, здійснено часткову оплату товару на загальну суму 50 510,57грн (а.с.49-59, 75-78), а саме: 29.02.2020 на суму 3 760,52грн; 03.03.2020 на суму 3 500,00грн; 30.04.2020 на суму 1 000,00грн; 05.05.2020 на суму 1 000,00грн; 22.05.2020 на суму 1 000,00грн; 23.05.2020 на суму 1 802,60грн; 23.05.2020 на суму 197,40грн; 03.06.2020 на суму 1 000,00грн; 05.06.2020 на суму 1 000,00грн; 09.06.2020 на суму 2 250,00грн; 13.06.2020 на суму 2 000,00грн; 23.06.2020 на суму 2 000,00грн; 26.06.2020 на суму 5 000,00грн; 27.06.2020 на суму 5 000,00грн; 04.07.2020 на суму 5 000,00грн; 14.07.2020 на суму 5 000,00грн; 21.07.2020 на суму 5 000,00грн; 27.07.2020 на суму 4 351,95грн; 27.07.2020 на суму 648,10 грн.

Несплаченою залишилася заборгованість у розмірі 24 999,78грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 53 935,95грн, з яких: 24 999,78грн боргу за поставлений товар, 4 074,12грн пені, 11 326,55грн штрафу, 13 535,50грн договірної санкції.

Заявою №161 від 25.11.2020 позивач повідомив суд про часткову оплату боргу відповідачем, а саме на суму 24 999,65грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с.118-124).

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення 24 999,78грн основного боргу.

Заявою №161 від 25.11.2020 позивач повідомив суд про часткову оплату боргу відповідачем в сумі 24 999,65грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с.118-124): від 03.08.2020 на суму 5 000,00грн; від 17.08.2020 на суму 5 000,00грн; від 24.08.2020 на суму 2 000,00грн; від 31.08.2020 на суму 2 000,00грн; від 08.09.2020 на суму 2 440,65грн; від 08.09.2020 на суму 1 961,00грн; від 08.09.2020 на суму 6 598,00грн.

Зважаючи на вищевикладене, провадження у справі щодо вимог про стягнення з відповідача 24 999,65грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Вимогу про стягнення основного боргу у сумі 0,13грн суд вважає обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 4 074,12грн пені, 11 326,55грн штрафу та 13 535,50грн договірної санкції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно п.6.2. договору у разі прострочення Покупцем строку оплати за товар, що вказаний в п. 3.3. даного Договору, він зобов`язаний виплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми боргу, за кожен день прострочки платежу, а також у разі прострочення Покупцем строку оплати товару більш ніж на двадцять календарних днів Покупець повинен додатково сплатити Постачальнику штраф, у розмірі 15 відсотків від суми боргу.

Відповідно до п.6.11 договору нарахування пені, штрафу, договірної санкції, передбачених даним Договором, здійснюється за період з моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання до моменту фактичного виконання такого зобов`язання Стороною, яка допустила прострочення його виконання. До правовідносин що виникають з даного договору між Сторонами, у тому числі, до нарахування та стягнення пені, штрафу, договірної санкції застосовується договірна позовна давність у три роки.

Здійснивши власний розрахунок пені за допомогою калькулятора програми "ЛІГА.ЗАКОН", суд зазначає, що обґрунтованою є вимога позивача про стягнення 4 062,98грн пені, із яких:

- 1 225,50грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 75 510,35грн за період з 02.02.2020 по 28.02.2020;

- 129,38грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 71 749,83грн за період з 29.02.2020 по 02.03.2020;

- 410,24грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 68 249,83грн за період з 03.03.2020 по 12.03.2020;

- 1 745,41грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 68 249,83грн за період з 13.03.2020 по 29.04.2020;

- 146,99грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 67 249,83грн за період з 30.04.2020 по 04.05.2020;

- 405,46грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 66 249,83грн за період з 05.05.2020 по 18.05.2020.

Суд вважає вимогу про стягнення 11,14грн пені необґрунтованою.

Оскільки відповідачем порушено строки оплати отриманого товару більше ніж на 20 календарних днів, а заборгованість відповідача станом на 21.02.2020 становила 75 510,35грн, суд вважає вимогу позивача про стягнення 11 326,55грн 15% штрафу обґрунтованою.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За своєю правовою природою штрафні санкції виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Також, зменшення розміру заявленої до стягнення штрафних санкції є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

З огляду на встановлені під час розгляду спору обставини, враховуючи баланс інтересів сторін, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, відсутність основної суми заборгованості, суд визнав вказані обставини винятковими та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру пені та штрафу на 90%.

Таким чином, стягненню підлягає пеня у розмірі 406,29грн та штраф у розмірі 1 132,65грн.

В іншій частині стягнення пені та штрафу позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.6.7 договору у випадку прострочення покупцем строку оплати товару більш ніж на тридцять календарних днів, що встановлений п.3.3. цього договору, покупець зобов`язаний крім пені та штрафу сплатити постачальнику договірну санкцію у розмірі 0,2 відсотка від суми простроченого платежу, за кожен день такого прострочення. Така договірна санкція починає нараховуватися з першого дня виникнення заборгованості, але на суму заборгованості, яка прострочена більш ніж тридцять днів.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення договірної санкції у розмірі 13 535,50грн, нарахованої на суму заборгованості 63 249,83грн у період з 02.02.2020 по 18.05.2020.

Суд вважає вимогу про її стягнення доведеною належними доказами, а тому задовольняє в повному обсязі.

5. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Враховуючи погашення заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі на суму 24 999,65грн основного боргу, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Зважаючи на докази, які містяться у матеріалах справи, дотримуючись загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 15 074,57грн, з яких: 0,13грн основного боргу, 406,29грн пені, 1 132,65грн штрафу, 13 535,50грн договірної санкції.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 с.129 ГПК України).

Згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень, встановленихст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102,00грн.

Зважаючи на вищевикладене, судовий збір слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 24999,65грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Романюка Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся" (10001, м.Житомир, вул.Ватутіна, буд.188, ідентифікаційний код 37390603):

- 0,13грн основного боргу;

- 406,29грн пені;

- 1 132,65грн штрафу;

- 13 535,46грн договірної санкції;

- 2 102,00грн судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.12.20

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - відповідачу (АДРЕСА_1) (рек. з пов.)