РІШЕННЯ

м. Київ

26.11.2020Справа № 910/13649/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/13649/20

За позовом Національної поліції України (код 40108578; 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ВЗУТТЯ "Б. НІКОЛАС" (код 39468849; 10006, м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 122)

про стягнення 167 605,21 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна поліція України (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ ВЗУТТЯ «Б. НІКОЛАС» (далі - відповідач) про стягнення штрафних санкцій за порушення термінів (строків) виконання зобов`язання за Договором від 25.06.2019 №153НП (далі - Договір) у розмірі 167 605,21 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем строків поставки товару за Договором №153НП від 25.06.2019р. У зв`язку із чим, згідно умов Договору позивачем нараховано штрафні санкції у розмірі 167 605,21 грн., які і просить стягнути позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами

06.10.2020р. від товариства з обмеженою відповідальністю «Дім взуття Б.Ніколас» до суду надійшла зустрічна позовна заява у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2020р. зустрічну позовну заяву повернуто заявнику як таку, що не є взаємопов`язаною із первісним позом.

Також, 06.10.2020р. до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на істотні зміни обставин за договором №153НП про закупівлю взуття різного, крім спортивного та захисного (черевики типу А) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1881) від 25.06.2019, що зумовили прострочення виконання зобов`язання з поставки частини товару, а також вказуючи на те, що позивачем не враховано всіх умов договору.

09.09.2020 через канцелярію суду від НПУ надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 між Національною поліцією України (покупець) та ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» (постачальник) було укладено договір №153НП про закупівлю взуття різного, крім спортивного та захисного (черевики типу А) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1881) (надалі - «Договір»), за умовами якого:

- п. 1.1, постачальник зобов`язується у 2019 році поставити покупцю черевики типу А (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1881), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах визначених цим договором.

- п. 5.1, постачальник зобов`язується здійснити поставку товару по 16.09.2019 включно, за адресою покупця у місті Києві (вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115). У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день.

- Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної (п. 5.1 Договору).

Згідно умов Договору Постачальник зобов`язаний поставити Покупцю Товар у кількості 6 900 пар до 16 вересня 2019 року включно.

Товар поставлявся партіями, що підтверджується підписаними уповноваженими особами Покупця накладними: перша партія Товару у кількості 615 пар поставлена 06.09.2019, що підтверджується накладною №138 від 06.09.2019; друга партія Товару у кількості 571 пара поставлена 13.09.2019, що підтверджується накладною № 142 від 13.09.2019.

Проте, не вся кількість Товару була поставлена Постачальником Покупцю у термін, визначений пунктом 5.1 Договору, тобто з порушенням такого терміну, а саме:

- Третю партію Товару у кількості 155 пар поставлено 23 вересня 2019 року, що підтверджується накладною від 23.09.2019 №152, тобто з простроченням терміну поставки Товару на 7 днів (з 17.09.2019 по 23.09.2019).

- Четверту партію Товару у кількості 610 пар поставлено 25 вересня 2019 року, що підтверджується накладною від 25.09.2019 № 157, тобто з простроченням строку поставки Товару на 9 днів (з 17.09.2019 по 25.09.2019).

- П`яту партію Товару у кількості 1119 пар поставлено 02 жовтня 2019 року, що підтверджується накладною від 02.10.2019 №162, тобто з простроченням строку поставки Товару на 16 днів (з 17.09.2019 по 02.10.2019).

- Шосту партію Товару у кількості 1290 пар поставлено 08 жовтня 2019 року, що підтверджується підписом уповноваженого представника Покупця на накладній від 08.10.2019 №171, тобто з простроченням строку поставки Товару на 22 дні (з 17.09.2019 по 08.10.2019).

- Сьому партію Товару у кількості 2460 пар поставлено 16 жовтня 2019 року, що підтверджується підписом уповноваженого представника Покупця на накладній від 16.10.2019 №182, тобто з простроченням строку поставки Товару на 30 днів (з 17.09.2019 по 16.10.2019).

Отже, як вказує Позивач, Постачальником п`ять партій Товару поставлено з порушенням термінів, визначених Договором, що є підставою для нарахування штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання.

Таким чином, спір у даній справі виник у зв`язку з несвоєчасним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання з поставки товару на підставі Договору, у зв`язку з чим позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 167 605,21 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (накладні) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 9 039 276,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.1 Договору, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу товар на підставі Договору до 16 вересня 2019, а відтак поставка товару за накладними від 23.09.2019 №152, від 25.09.2019 № 157, від 02.10.2019 №162, від 08.10.2019 №171 та від 16.10.2019 №182 відбулась з простроченням.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується несвоєчасна поставка відповідачем позивачу товару на підставі Договору за накладними від 23.09.2019 №152, від 25.09.2019 № 157, від 02.10.2019 №162, від 08.10.2019 №171 та від 16.10.2019 №182.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач заперечує проти позову з огляду на те, що несвоєчасна поставка товару була зумовлена виникненням істотних змін обставин, які сторони не могли передбачити при укладенні Договору, у зв`язку з чим відсутня вина ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» у простроченні виконання зобов`язання з поставки товару.

Так, за твердженням відповідача, при поставці матеріалу для виготовлення товару виникли обставини які унеможливили його поставку у визначені Договором строки, у зв`язку з чим ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» звернулось до НПУ з листом №12-08/19/1 від 12.08.2019 про продовження строків поставки товару.

19.08.2019 відповідач звернувся до позивача з листом №19-08/19/1 про внесення змін до договорів щодо продовження строків поставок, зокрема, за Договором.

До вказаного листа відповідачем було додано, зокрема висновок Торгово-промислової палати України №2038/21-10.4 від 15.09.2019, із змісту якого вбачається, що суттєве ускладнення виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору зумовлене істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладенні, зокрема: тривалістю (40 календарних днів, з 03.07.2019 до 12.08.2019) виготовлення та поставки матеріалу з мембранним покриттям ePTFE («SIRETESSILE S.r.I» /Італія/), що застосовується при виготовленні черевиків типу А відповідно до ТО 15.2-1:2017.

04.10.2019 НПУ листом №5384/31/03-2019 повідомило ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» про те, що надані останнім документи не підтверджують настання об`єктивних обставин, що спричинили необхідність продовження строку поставки товару за Договором.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В матеріалах справи відсутні будь-які угоди, зокрема, щодо змін в частині строків поставки товару за Договором.

За таких обставин, між сторонами Договору не досягнуто домовленостей щодо продовження термінів виконання зобов`язань постачальника, а на переконання суду, викладені обставини не дають підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків поставки товару за Договором виходячи з наступного.

Умовами Договору визначено, що відповідач до 16.09.2019 має поставити позивачу черевики типу А (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-1881) у загальній кількості 6 900 шт. на суму 9 039 276,00 грн., при цьому у п. 1.4 сторони дійшли згоди про, ще постачальник підтверджує, що товар на момент укладення договору належить постачальнику на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язання перед будь-яким фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим законодавством.

Таким чином, на момент укладення Договору товар мав бути вже виготовлений та наявний у власності відповідача, а строки його поставки жодним чином не залежать від наявності чи відсутності матеріалу з якого він виготовляється, а відтак посилання відповідача на суттєве ускладнення виконання зобов`язань зумовлених істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при укладенні Договору, зокрема: тривалістю виготовлення та поставки матеріалу з мембранним покриттям ePTFE («SIRETESSILE S.r.I» /Італія/), що застосовується при виготовленні черевиків типу А відповідно до ТО 15.2-1:2017 не приймається судом до уваги як підстава для звільнення ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» від відповідальності за не своєчасну поставку товару за Договором.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 9.2 Договору сторони встановили, що за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару, з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відтак, оскільки відповідач допустив часткове прострочення виконання зобов`язання з поставки товару згідно Договору, позивачем нараховано пеню в розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення в сумі 167 605,21 грн. за загальний період з 17.09.2019 по 16.10.2019.

Суд погоджується із розрахунком позивача та вважає його арифметично вірним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Дім взуття «Б.Ніколас» на користь НПУ пені у розмірі 167 605,21 грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Національної поліції України (код 40108578; 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ ВЗУТТЯ «Б. НІКОЛАС» (код 39468849; 10006, м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 122) про стягнення 167 605,21 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ ВЗУТТЯ «Б. НІКОЛАС» (код 39468849; 10006, м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 122) на користь Національної поліції України (код 40108578; 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) 167 605,21 (сто шістдесят сім тисяч шістсот п`ять) грн. пені та 2 514, 09 (дві тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.11.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук