Справа № 909/1031/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25.11.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши заяву Державного підприємства "Делятинське лісове господарство" вих. № 695 від 17.11.2020 (вх. № 18085/20 від 19.11.2020) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гарасимюк Романа Васильовича 40406 грн 73 коп. заборгованості, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020,

встановив:

Державне підприємство "Делятинське лісове господарство" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою вих. № 695 від 17.11.2020 (вх. № 18085/20 від 19.11.2020) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гарасимюка Романа Васильовича 40406 грн 73 коп. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд відмовляє Державному підприємству "Делятинське лісове господарство" у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу (ч.1 ст. 147 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Форма і зміст заяви про видачу судового наказу визначені статтею 150 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обгрунтування своїх вимог, заявник посилається на неналежне виконання покупцем (боржником), договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020, в частині оплати отриманої продукції.

Ціна та порядок розрахунків визначені у розділі 2 договору.

Платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури протягом 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати або за домовленістю сторін в термін не більше 10-ти календарних днів після відвантаження товару.

Із заяви про видачу наказу та доданих до неї документів вбачається, що заявник (продавець), в порушення вимоги п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, не подав суду ні виставлені рахунки-фактури, ні товарно-транспортні накладні, дата яких у відповідності до п. 3.10 договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020 є датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем.

В обгрунтування своїх вимог ДП "Делятинське лісове господарство" подало суду: копію договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020, копію специфікації (додаток №1 до договору №129-6/2/1/231 від 23.03.2020), копію графіка поставки необробленої деревини (додаток №2 до договору №129-6/2/1/231 від 23.03.2020), копію журналу реалізації (відпуску) лісопродукції за період з 01.04.2020 по 16.04.2020, підписаний на скріплений печатками, акт звіряння взаємних розрахунків із зазначенням кінцеве сальдо: 53406,73 та односторонній (підписаний та скріплений печаткою ДП "Делятинське лісове господарство") акт звіряння взаємних розрахунків із зазначенням кінцеве сальдо: 40406,73.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Заявником не надано суду документів, зокрема, товаро-транспортних накладних, що підтверджують факт отримання товару ФОП Гарасимюк Романом Васильовичем на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020. Також, суд звертає увагу заявника, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами (ч.2 ст.156 ГПК України).

Проте, Державним підприємством "Делятинське лісове господарство" до заяви про видачу судового наказу не долучено копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надіслання боржникові.

Чинним ГПК України не передбачено обов`язку суду виготовляти копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів для надіслання їх боржнику. Тоді, як вже зазначалося вище, у п.4 ч.3 ст.150 ГПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. За відсутності долучених до заяви про видачу судового наказу копій заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, суд не має можливості в порядку ч. 2 статті 156 ГПК України надіслати боржникові ці документи разом з копією судового наказу.

Суд не вправі самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, оскільки долучені заявником до заяви про видачу судового документи не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями. Виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення ГПК України не передбачено. Суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу при поверненні оригіналів письмових доказів за заявою особи, яка подала суду оригінали (ст.92 ГПК України).

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Положеннями ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів. Так, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст. 151 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити Державному підприємству "Делятинське лісове господарство" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гарасимюка Романа Васильовича 40406 грн 73 коп. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №129-6/2/1/231 від 23.03.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257, п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвалу підписано 25.11.2020 року.

Суддя Л.М. Неверовська