РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 м. КиївСправа № 910/14319/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ГЛОБАЛ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРРЕСУРС.";

про: стягнення 176.967,72 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСТ ГЛОБАЛ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРРЕСУРС." про стягнення 176.967,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 29.10.2018 № 10-29/01, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 176.967,72 грн., з яких: 154.578,37 грн. - основна заборгованість, 16.167,33 грн. - пеня, 2.998,25 грн. - 3 % річних та 3.223,77 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2020 № 910/14319/20 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду, в межах строку, надійшла заява позивача з якої вбачається, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі господарського суду від 23.09.2020 № 910/14319/20.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14319/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

29.10.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ ГЛОБАЛ" (позивач/постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "УКРРЕСУРС." (відповідач/покупець) було укладено договір поставки № 10-29/01 (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити вугілля (надалі - товар) на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що кількість товару та його асортимент визначаються в специфікаціях до Договору, а поставка товару, керуючись п. 3.3 цього Договору, здійснюється залізничним транспортом на умовах поставки FCA (станція відправлення) відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс».

Відповідно до п. 5.3 Договору, покупець зобов`язаний здійснити попередню оплату 100% вартості товару і витрат постачальника з поставни товару, зазначених у специфікації, протягом 5 календарних днів з дати відповідної специфікації.

Згідно п. 5.4 Договору, за взаємною згодою сторін постачальник має право поставити товар без попередньої оплати, при цьому покупець гарантує здійснити оплату за поставлений товар протягом 7 календарних днів з дати поставки товару.

Відповідно до п. 7.2 Договору, за порушення строків оплати вартості товару, що поставляється за цим Договором та/або вартості витрат, передбачених цим Договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пеня нараховується на весь період прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 214.578, 37 грн. Наведена фактична обставина підтверджується видатковою накладною № 8 від 16.02.2020 та актом приймання-передачі вугільної продукції № 8 від 16.02.2020 та залізничною накладною № 43169564 від 11.02.2020.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача зобов`язання з оплати товару за Договором, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача сплатив частково в сумі 60.000,00 грн., а саме, 08.07.2020 була сплачена сума в розмірі 50.000,00 грн. Листом від 16.07.2020 № 10 відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем в розмірі 164.578,37 грн., та зобов`язувався сплати суму заборгованості протягом серпня - 70.000,00 грн., та протягом вересня - 94.578,37 грн. Проте, 21.08.2020 відповідачем було сплачено заборгованість в сумі 10.000,00 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 154.578,37 грн.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 154.578,37 грн., сторонами судового процесу до суду не подано.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 154.578,37 грн.належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 154.578,37 грн. підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 16.167,33 грн., 3 % річних в сумі 2.998,25 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.223,77 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УКРРЕСУРС." (Україна, 03680, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯКУТСЬКА, будинок 8, корпус Ж, кімната 318 А; ідентифікаційний код 39330132) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ГЛОБАЛ" (Україна, 07403, Київська обл., місто Бровари, ВУЛИЦЯ МОСКАЛЕНКА СЕРГІЯ, будинок 16-Г, кімната 307; ідентифікаційний код 42308002) основну заборгованість в сумі 154.578 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят вісім) грн. 37 коп., пеню в сумі 16.167 (шістнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 33 коп., 3 % річних в сумі 2.998 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 25 коп., інфляційні втрати в сумі 3.223 (три тисячі двісті двадцять три) грн. 77 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2.654 (дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 52 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац