номер провадження справи 4/47/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 Справа № 908/711/20

м. Запоріжжя Запорізької області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», (17600, смт. Варва Варвинського району Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 82, к. 9)

до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, (72250, с. Широке Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, буд. 1)

про стягнення 119803,58 грн. заборгованості

за зустрічним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, (72250, с. Широке Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, буд. 1), представник адвокат Дмитрашко Денис Володимирович, (69063, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 4, оф. 18)

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», (17600, смт. Варва Варвинського району Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 82, к. 9)

про визнання припиненим п. 2.5 договору та визнання недійсним п. 3.2 угоди про зміну сторін у договорі

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Петриченко А.Є.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) Драчук С.В., на підставі Ордеру на надання правової допомоги серія ЧК № 110106 від 13.03.2019;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Димитрашко Д.В., на підставі Ордеру на надання правової допомоги серія АР № 1009046 від 16.03.2020;

В березні 2020 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», смт. Варва Варвинського району Чернігівської області (далі скорочено ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН») до Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, с. Широке Веселівського району Запорізької області (далі скорочено ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН) про стягнення 104849,30 грн. заборгованості, в тому числі 30301,60 грн. основного боргу за договором поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017, 3538,85 грн. пені та 2595,66 грн. 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами на підставі п. 6.2 договору поставки, 6636,08 грн. 70 % річних за користування товарним кредитом на підставі п. 2.5 договору поставки, 28571,04 грн. збитків та 33206,07 грн. штрафу на підставі п. 3.2 угоди про заміну сторони у договорі поставки.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 справу № 908/711/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/711/20 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/47/20, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.04.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН до ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» про визнання припиненим з 01.07.2019 підпункту 2.5 договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС», правонаступником якого є ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», та ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН, та про визнання недійсним підпункту 3.2 угоди про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання від 28.03.2019, укладеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС», ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» та ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН.

Згідно Витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 13.04.2020 зустрічну позовну заяву у справі № 908/711/20 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.04.2020 зустрічну позовну заяву у справі № 908/711/20 залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.08.2020 зустрічну позовну заяву ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН у справі № 908/711/20 прийнято до розгляду, ухвалено вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/711/20, перейти до розгляду справи № 908/711/20 за правилами загального позовного провадження, розгляд зустрічної позовної заяви призначити разом із первісним позовом у підготовчому засіданні 02.09.2020.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 строк підготовчого провадження у справі № 908/711/20 продовжено до 02.11.2020, підготовче засідання відкладалося на 05.10.2020.

Підготовче засідання відкладалося на 28.10.2020, про що винесено відповідну ухвалу господарського суду Запорізької області по справі від 05.10.2020.

В судовому засіданні 28.10.2020 судом ухвалено закрити підготовче провадження у справі № 908/711/20 та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні 28.10.2020 о 10:22 годині, про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 18.11.2020, про що зазначено в протоколі судового засідання від 28.10.2020.

В судовому засіданні 18.11.2020 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.11.2020 судом розглянуті і вирішені по суті збільшені первісні позовні вимоги (прийняті до розгляду в підготовчому засіданні 05.10.2020) про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» 119803,58 грн. заборгованості, в тому числі 30301,60 грн. основного боргу за договором поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017, 5751,55 грн. пені та 5427,12 грн. 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами на підставі п. 6.2 договору поставки, 16546,20 грн. 70 % річних за користування товарним кредитом на підставі п. 2.5 договору поставки, 28571,04 грн. збитків та 33206,07 грн. штрафу на підставі п. 3.2 угоди про заміну сторони у договорі поставки.

Заявлені позивачем за первісним позовом вимоги обґрунтовані посиланням на ст., ст. 526, 546, 549, 551, 612, 625 ЦК України, ст., ст. 193, 222, 230, 232 ГК України. Мотивуючи первісні позовні вимоги позивач за первісним позовом зазначає наступне: 01.02.2017 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС» (Постачальник) та ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН (Покупець) укладено Договір поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 (далі Договір поставки), за умовами якого Постачальник зобов`язався в порядку та строки, встановлені договором передати у власність Покупцю товар, а саме: кормові добавки, премікси, білкові вітамінно-мінеральні добавки, готові корма, комбікорми, замінники цільного молока, ветеринарні препарати, спеціальні добавки, елементи обладнання, обладнання та інший товар, а Покупець зобов`язався оплатити частину вартості товару в розмірі 20 % не пізніше, ніж за 3 календарних дні до моменту відвантаження товару зі складу Постачальника. Друга частина вартості товару в розмірі 80 % оплачується Покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку: протягом 30 календарних днів з дня відвантаження товару зі складу Постачальника (дата зазначена у видатковій накладній). 28.03.2019 між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС», ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» та ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН укладено Угоду про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання (далі Угода). За умовами вказаної Угоди сторони дійшли згоди замінити в Договорі поставки Постачальника з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС» на ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», а також внесли зміни в порядок виконання Договору поставки в частині розміру щомісячних замовлень, поставок товару та порядку оплати. Як зазначає позивач за первісним позовом, на виконання умов Договору поставки та з урахуванням Угоди про внесення змін до цього договору ним в період з квітня по листопад 2019 року поставлено ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН товар на загальну суму 583379,70 грн. ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН отриманий товар оплатило частково, перерахувавши позивачу за первісним позовом в період з квітня 2019 року по січень 2020 року 553078,10 грн. коштів. При цьому, отриманий в квітні жовтні 2019 року товар Покупцем оплачений повністю в порядку, визначеному умовами Договору поставки, а отриманий в листопаді 2019 року за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019 товар - оплачений частково і з порушенням термінів, визначених п. 2.2 Угоди про зміни до Договору поставки. Таким чином, заборгованість ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН перед позивачем за первісним позовом за поставлений товар за Договором поставки становить 30301,60 грн. У зв`язку із порушенням відповідачем за первісним позовом порядку і строків розрахунку за отриманий товар позивачем за первісним позовом на підставі п. 6.2 Договору поставки та норм чинного законодавства нараховані ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 5751,55 грн. пені та 5427,12 грн. 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами. Крім того, відповідно до п. 2.5 Договору поставки сторони передбачили, що за користування товарним кредитом Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику 70 % річних від вартості неоплаченого товару. Враховуючи, що за товар, отриманий за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019, відповідач за первісним позовом розрахувався не в повному обсязі та не у визначені Договором поставки строки, позивачем за первісним позовом нараховані йому 70 % річних за користування товарним кредитом в розмірі 16546,20 грн. Також позивач за первісним позовом зазначає, що за умовами п. 3.2 Угоди від 28.03.2019 сторони дійшли згоди щодо сплати ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» витрат (збитків) та штрафу у розмірі 10 % від суми нездійсненої передоплати за порушення умов Договору поставки в частині підписання специфікацій на поставку товару, обсягу фактичного придбаного товару та порядку і строків розрахунків за отриманий товар. З урахуванням наведеного, позивачем за первісним позовом нараховані ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 28571,04 грн. збитків та 33206,07 грн. штрафу. Враховуючи викладене, позивач за первісним позовом просить суд первісний позов в редакції прийнятих судом до розгляду збільшених позовних вимог задовольнити повністю. Також позивач просить суд покласти на відповідача за первісним позовом судові витрати зі сплати судового збору.

Крім того, в заяві про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, позивач за первісним позовам просить суд при винесенні рішення у даній справи в резолютивній частині судового рішення про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН пені, 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштам та 70 % річних за користування товарним кредитом застосувати положення ч. 10 ст. 238 ГПК України та зазначити про стягнення зазначених сум з 29.08.2020 до моменту виконання рішення.

Відповідач за первісним позовом проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на первісну позовну заяву. Заперечуючи проти заявлених первісних позовних вимог, ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН зазначає, що дійсно у нього рахується основна заборгованість перед ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» в сумі 30301,60 грн. за товар поставлений за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019 на підставі Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та Угоди від 28.03.2019 про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання. Проте, відповідач за первісним позовом вважає безпідставними первісні позовні вимоги в частині нарахування 70 % річних за користування товарним кредитом, збитків і штрафу. Свою позицію ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН мотивує наступним: обґрунтовуючи вимогу про стягнення 70 % річних за користування товарним кредитом ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» посилається на умови п. 2.5 Договору поставки, при цьому зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що вказаний розмір річних нарахований на поставку товару, що мала місце в листопаді 2019 року. Відповідач за первісним позовом вважає, що в даному випадку не мала місце поставка товару на умовах товарного кредиту, оскільки виходячи з норм ст., ст. 694, 695, 697 ЦК України зобов`язання зі сплати відсотків за використання товарного кредиту можливе виключно в тому випадку, якщо покупець отримав товар з відстрочкою платежу. Якщо ж товар було отримано покупцем на умовах 100 % передоплати, то умови товарного кредиту не застосовуються, а відсотки в порядку ст. 536 ЦК України не нараховуються. Як зазначає ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН первісними умовами Договору поставки № 01/02-17 від 01.02.2017 сторони обумовили поставку товару на умовах відстрочення кінцевого розрахунку. Пунктом 2.5 Договору поставки передбачалося, що у випадку здійснення оплати покупцем за товар пізніше строку зазначеного в договорі більше ніж на двадцять календарних днів, товар вважається таким що проданий (поставлений) постачальником на умовах товарного кредиту. Перебіг строку користування товарним кредитом починається із наступного дня, після закінчення двадцятиденного періоду, та припиняється в день повної оплати вартості товару покупцем. За користування товарним кредитом покупець сплачує на користь постачальника проценти в розмірі 70 відсотків річних від вартості неоплаченого товару. Проте, 28.03.2019 сторонами укладено Угоду про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017, якою сторони змінили умови поставки та оплати товару, зокрема, абз. Б) п. 2.2 Угоди передбачено, що ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН зобов`язується оплачувати поставлений товар у липні та наступних місяцях 2019 року та у 2020 році на умовах 100 % передоплати місячної партії товару до моменту його отримання від ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН». Відповідно до п. 2.3 Угоди товар має бути поставлений ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» протягом 5-и робочих днів з моменту надходження передоплати від ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН. Таким чином, положеннями абз. «Б» пп. 2.2 Угоди фактично виключена умова Договору поставки, викладена у п. 2.5 Договору щодо продажу товару на умовах товарного кредиту. Тобто положення п. 2.5 Договору поставки з часу укладення сторонами Угоди від 28.03.2019 є припиненим, а діючі умови Угоди щодо поставки та оплати товару не містять ознак товарного кредиту. З огляду на викладене, нарахування позивачем за первісним позовом 70 % річних за користування товарним кредитом є незаконним, а первісна позовна заява в цій частині необґрунтована та безпідставна у зв`язку із зміною сторонами умов Договору з поставки за передоплатою на поставку за 100 % передоплатою. Щодо вимоги про стягнення 28571,04 грн. збитків, які позивач за первісним позовом обґрунтовує посиланням на п. 3.2 Угоди від 28.03.2019, то відповідач за первісним позовом вважає, що нарахування збитків є незаконним, оскільки витрати постачальника товару з вчинення дій по виготовленню товару не можуть вважатися збитками, так як такі витрати вже є включеними в ціну товару. Крім того, виходячи з умов п. 3.2 Угоди від 28.03.2019, сторонами не було зафіксовано умову про відшкодування ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН збитків, а також величину збитків у фіксованій сумі 150000,00 грн. Також відповідач за первісним позовом просить суд врахувати, що п. 3.2 Угоди від 28.03.2019 передбачає обов`язок ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН компенсувати витрати в разі порушення сукупно всіх чотирьох абзаців п. 3.2 цієї Угоди, а не одного з них. При цьому, саме ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» порушив абзаци 1-2 п. 3.2 Угоди від 28.03.2019, не надавши специфікацію товару ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН перед його постачанням. Також позивачем за первісним позовом не надано жодного належного та допустимого доказу порушення відповідачем за первісним позовом жодних умов, за які п. 3.2. Угоди від 28.03.2019 встановлена відповідальність. Стосовно первісної вимоги про стягнення 33206,07 грн. штрафу, то відповідач за первісним позовом проти цієї вимоги також заперечує та вважає нарахування штрафу незаконним. Так, за умовами п. 3.2 Угоди від 28.03.2019 сторони дійшли згоди щодо сплати ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» витрат (збитків) та штрафу у розмірі 10 % від суми нездійсненої передоплати за порушення умов Договору поставки в частині підписання специфікацій на поставку товару, обсягу фактичного придбаного товару та порядку і строків розрахунків за отриманий товар. Відповідач за первісним позовом просить суд врахувати, що вимога щодо стягнення штрафу за недоплату за товар у червні листопаді 2019 року є безпідставною, адже ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН оплачувалась ціна товару згідно оформлених та погоджених видаткових накладних. Крім того, в іншій частині нарахування штрафу позивач за первісним позовом нараховує штраф у розмірі 10 % нездійсненої передоплати за товар, що мав бути поставлений протягом грудня 2019 року та січня, лютого, березня 2020 року на загальну суму 304800,00 грн. Разом із тим, відповідач за первісним позовом стверджує, що специфікації або видаткові накладні за спірний період до нього від позивача за первісним позовом у визначені п. 2.1 Угоди від 28.03.2019 строки (не пізніше 28-го числа кожного наступного місяць на наступний) не надходили, у зв`язку із чим він не мав об`єктивної можливості розглянути, погодити і підписати їх, з метою замовлення товару. На підставі зазначеного, відповідач за первісним позовом просить суд в позові ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» відмовити повністю.

28.10.2020 відповідачем за первісним позовом подано суду Пояснення по справі, за текстом яких ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, відповідно до якого відповідач за первісним позовом на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України просить суд врахувати майновий стан обох сторін у справі, прийняти до уваги, що розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій (пені і штрафу) є надмірним тягарем для ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН, а тому зменшити суму пені та суму штрафу, заявлених позивачем за первісним позовом до стягнення, на 50 %. В цих же поясненнях відповідач за первісним позовом просить суд при винесення рішення у даній справі щодо первісних позовних вимог не застосовувати ч. 10 ст. 238 ГПК України.

Заявлені позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) вимоги обґрунтовані посиланням на приписи ст., ст. 3, 203, 215, 549, 611, 625, 653, ЦК України, ст., ст. 193, 216, 218, 230, 231 ГК України. Мотивуючи зустрічний позов ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН вважає, що підпункт 2.5 Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 підлягає визнанню судом припиненим з 01.07.2019, з огляду на наступне. Підпунктом 2.5. Договору поставки від 01.02.2017 сторони визначили, що у випадку здійснення оплати Покупцем (в даному випадку позивачем за зустрічним позовом) за товар пізніше строку зазначеного в договорі більше ніж на двадцять календарних днів, товар вважається таким що проданий (поставлений) Постачальником на умовах товарного кредиту. Перебіг строку користування товарним кредитом починається із наступного дня, після закінчення двадцятиденного періоду, та припиняється в день повної оплати вартості товару Покупцем. За користування товарним кредитом Покупець сплачує па користь Постачальника проценти в розмірі 70 відсотків річних від вартості неоплаченого Товару. Проте, підпунктом 2.2 Угоди від 28.03.2019 сторонами було встановлено, що на час виконання умов Угоди Сторона-3 (позивач за первісним позовом) зобов`язується оплачувати вартість товару наступним чином: А) поставлений товар у квітні, травні, червні 2019 року на умовах 50 % передоплати місячної партії товару до моменту його отримання від Сторони-2 (відповідача за зустрічним позовом). Решта 50 % вартості специфікації (вартості поставки) не пізніше 25-го числа місяця поставки. Б) поставлений товар у липні та наступних місяцях 2019 року та у 2020 році на умовах 100 % передоплати місячної партії товару до моменту його отримання від Сторони-2. Відповідно до пп. 2.3. Угоди від 28.03.2019 товар має бути поставлений Стороною-2 протягом 5 робочих днів з моменту надходження передоплати від Сторони-3. Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що положеннями абз. «Б» пп. 2.2 та пп. 2.3 Угоди від 28.03.2019 сторонами була змінена умова поставка (придбання) товару з умови відстрочки платежу на умову виключно 100 % передоплати, що припиняє умову Договору поставки від 01.02.2017, викладену в п. 2.5 Договору, щодо продажу товару на умовах товарного кредиту. За таких обставин, приймаючи до уваги положення ч., ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України, положення п. 2.5 Договору поставки від 01.02.2017 щодо товарного кредиту з часу укладення сторонами угоди від 28.03.2019 є зміненими, а з 01.07.2019 припиненими. Також відповідач за зустрічним позовом вважає, що підлягає визнанню недійсним підпункту 3.2 Угоди про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання від 28.03.2019 як такий, що суперечить визначеним ст. 3 ЦК України засадам цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності і розумності, а також приписам ч., ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, згідно з якими зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. З огляду на зазначене, пп. 3.2 Угоди від 28.03.2019, яким встановлена відповідальність ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН у вигляді штрафу в розмірі 10 % від суми не проведеної передоплати у встановлені строки за кожен випадок порушення строку, є несправедливою умовою по відношенню до позивача за первісним позовом. Наявність у відповідача за зустрічним позовом можливості стягувати із ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН надмірні грошові суми, такі як штраф в розмірі 10 % від суми не проведеної передплати у встановлені строки за кожен випадок порушення, спотворює дійсне правове значення штрафу як розумного засобу стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання, та перетворює такий штраф на несправедливо непомірний тягар для позивача за зустрічним позовом та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків Продавцем товару. З урахуванням викладеного, позивач за зустрічним позовом просить суд зустрічний позов задовольнити повністю та покласти на відповідача за зустрічним позовом судові витрати.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічного позову заперечив в повному обсязі, вважає що зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними належними і допустимими доказами, а оспорювані позивачем за зустрічним позовом умови Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та умови Угоди від 28.03.2019 про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання є такими, що цілком відповідають вимогам чинного законодавства.

Розглянувши зібрані у справі письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ

01.02.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС», (Постачальник) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, (далі скорочено ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН, Покупець) укладено Договір поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 (далі за текстом Договір поставки), відповідно до умов якого Постачальник продає, а Покупець купує на умовах даного Договору товар кормові добавки, премікси, білкові вітамінно-мінеральні добавки, готові корма, комбікорми, замінники цільного молока, ветеринарні препарати, спеціальні добавки, елементи обладнання, обладнання та інший товар, як власного виробництва, так і інших виробників, що буде поставлятися згідно видаткових накладних, в кількості, асортименті, цінах та умовах поставки («ІНКОТЕРМС 2010»), що обумовлюються в додатках або специфікаціях, або в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. (п., п. 1.1, 1.2 Договору поставки)

За умовами п., п. 8.1, 8.3 Договір поставки набирає чинності в момент підписання його представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2017, а в частині зобов`язань, які виникли під час дії договору, до повного їх виконання. Незалежно від положень п. 8.1 Договір поставки вважається пролонгованим на наступний рік до 31 грудня відповідного року на таких саме умовах, якщо жодна із його сторін не заявить письмово про свій намір припинити Договір за місяць до закінчення строку його дії.

Матеріали справи не містять заяв сторін про розірвання Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017, отже станом на час розгляду справи Договір поставки є діючим.

Згідно з п. 1.3 Договору поставки право власності переходить від Постачальника до Покупця в момент отримання товару Покупцем згідно встановлених Договором умов (базисів) поставки.

Умовами п., п. 2.1-2.3 Договору поставки сторони узгодили, що ціни на товар наведені у видаткових накладних, специфікаціях та/або рахунках-фактурах та включають вартість доставки товару Покупцю. Загальна вартість (ціна) Договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого Постачальником на виконання умов цього Договору. Валюта платежу та валюта договору гривня. Оплата вартості товару (партії товару) проводиться покупцем відповідно до умов Договору, якщо інші умови оплати не будуть передбачені у специфікації до Договору. Частину вартості товару в розмірі 20 % Покупець оплачує не пізніше, ніж за 3 календарних дні до моменту відвантаження товару зі складу Постачальника. Друга частина вартості товару в розмірі 80 % оплачується Покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку: протягом 10 календарних днів з дня відвантаження товару зі складу Постачальника (дата зазначена у видатковій накладній). Датою оплати є день зарахування коштів на рахунок Постачальника в банківській установі.

Постачальник здійснює поставку товару на протязі 5 банківських днів (якщо інший строк не зазначений в специфікації до Договору) з моменту надходження від Покупця замовлення на товар. Поставка товару здійснюється за місцем знаходження Покупця, або за іншою адресою, вказаною у специфікації. Дата поставки дата отримання товару Покупцем (підписання видаткової накладної його представником). (п., п. 5.2-5.4 Договору поставки)

Як встановлено судом з матеріалів справи, 28.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС», (Сторона-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», (далі скорочено ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», Сторона-2) та ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН, (Сторона-3) укладено Угоду про заміну сторони у Договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання (далі Угода про зміни).

В пункті 1 Угоди про зміни зазначено, що Сторона-1 являється Постачальником, а Сторона-3 Покупцем по Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17від 01.02.2017 (Договір поставки).

Згідно з умовами пункту 2 Угоди про зміни сторони дійшли згоди про наступне: враховуючи припинення господарської діяльності з виробництва та поставки кормів та кормових добавок Стороною-1 та організацію цієї діяльності Стороною-2, з метою налагодження довготривалих господарських правовідносин зі Стороною-3, керуючись положеннями ст., ст. 512 - 519 ЦК України здійснити заміну Постачальника в Договорі поставки зі Сторони-1 на Сторону-2. З моменту підписання даної Угоди Сторона-2 бере на себе всі права та зобов`язання постачальника по Договору поставки на умовах визначеному в ньому, додатках до нього та даній Угоді.

В п. 2.2 Угоди про зміни встановлено, що на час виконання умов цієї Угоди Сторона-3 зобов`язується оплачувати вартість товару наступним чином:

А) поставлений товар у квітні, травні, червні 2019 року на умовах 50 % передоплати місячної партії товару до моменту його отримання від Сторони-2. Решта 50 % вартості специфікації (вартості поставки) не пізніше 25-го числа місяця поставки.

Б) поставлений товар у липні та наступних місяцях 2019 року та у 2020 році на умовах 100 % передоплати місячної партії товару до моменту його отримання від Сторони-2.

Перша передоплата має бути оплачена Стороною-3 в період часу з 03.04.2019 по 07.04.2019. Наступні передоплати мають бути проведені щомісячно не пізніше 7 числа кожного наступного місяця.

Відповідно до п. 2.3 Угоди про зміни товар має бути поставлений Стороною-2 протягом 5 робочих днів з моменту надходження передоплати від Сторони-3.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17від 01.02.2017 з урахуванням Угоди від 28.03.2019 про заміну сторони у Договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» протягом квітня листопада 2019 року поставило на користь ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН товар на загальну суму 583379,70 грн.

Факт поставки товару на загальну суму 583379,70 грн. підтверджується видатковими накладними за вказаний період, а саме:

- - № АПД00002248 від 09.04.2019 на суму 76720,20 грн.;

- № АПД00003010 від 10.05.2019 на суму 76720,20 грн.;

- № АПД00003712 від 07.06.2019 на суму 51251,10 грн.;

- № АПД00003713 від 07.06.2019 на суму 21563,40 грн.;

- № АПД00004342 від 08.07.2019 на суму 2100,00 грн.;

- № АПД00004352 від 08.07.2019 на суму 72655,20 грн.;

- № АПД00005179 від 13.08.2219 на суму 74064,00 грн.;

- № АПД00005871 від 10.09.2019 на суму 72724,80 грн.;

- № АПД00006571 від 10.10.2019 на суму 64279,20 грн.;

- № АПД00007293 від 14.11.2019 на суму 60801,60 грн.;

- № АПД00007379 від 19.11.2019 на суму 10500,00 грн.

Зазначені вище видаткові накладні підписані уповноваженими особами з боку Постачальника і Покупця та скріплені печатками обох підприємств.

ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН (Покупець) факт отримання від ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» (Продавця) товару за вище вказаними накладними на загальну суму 583379,70 грн. не заперечив.

З фактичних обставин справи судом встановлено та сторонами у справі не заперечується, що протягом періоду квітень 2019 року січень 2020 року включно ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН здійснило на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» оплату грошових коштів в загальній сумі 553078,10 грн. за товар, який поставлявся в квітні листопаді 2019 року.

При цьому, отриманий в квітні жовтні 2019 року товар Покупцем оплачений повністю в порядку, визначеному умовами Договору поставки та Угоди про зміни, а отриманий в листопаді 2019 року за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019 товар оплачений частково і з порушенням термінів, визначених п. 2.2 Угоди про зміни до Договору поставки.

Таким чином, заборгованість ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН перед ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» за поставлений товар за Договором поставки становить 30301,60 грн.

ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН факт наявності заборгованості за поставлений товар перед ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» в сумі 30301,60 грн. належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, не спростував.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже, виходячи з умов Договору поставки № 01/02-17 від 01.02.2017 з урахуванням Угоди від 28.03.2019 про заміни, порядок розрахунків за Договором поставки передбачає, що оплата товару, поставленого за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019, мала бути здійснена на умовах 100 % передоплати до моменту його отримання від ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН».

За таких обставин, товар, який ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН поставлявся за видатковою накладною № АПД00007293 від 14.11.2019, мав бути оплачений не пізніше 14.11.2019, а товар, який поставлявся за видатковою накладною № АПД00007379 від 19.11.2019, не пізніше 19.11.2019.

Як вже зазначалося раніше за текстом рішення, за загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Натомість, згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН оплату товару, отриманого за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019, у передбачені строки та в повному обсязі не здійснило, оплативши за вказаний товар на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» 41000,00 грн.

Станом на час вирішення спору судом заборгованість ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН перед ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» за товар, поставлений згідно видаткових накладних № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019, становить 30301,60 грн.

ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН факт наявності заборгованості перед ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» в сумі 30301,60 грн. за товар, поставлений згідно видаткових накладних № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019, не заперечило.

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525 , 526 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не надало.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованості ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН перед ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» в сумі 30301,60 грн. за поставлений за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019 товар станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога за первісним позовом про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 30301,60 грн. основного боргу підлягає задоволенню судом.

Позивачем за первісним позовом заявлено також вимоги про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 5751,55 грн. пені та 5427,12 грн. 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами, стосовно яких суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимоги щодо стягнення пені та 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» обґрунтовує пунктом 6.2 Договору поставки, яким сторони перебачили, що у разі порушення Покупцем строків оплати товару, він сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення, за кожний день прострочення платежу та двадцять процентів річних за неправомірне користування грошовими коштами за весь час прострочення. Неустойка нараховується по день остаточного проведення розрахунку Покупцем.

Відповідно до змісту ст., ст. 610-612 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За прострочення оплати товару, поставленого за видатковою накладною № АПД00007293 від 14.11.2019, позивачем за первісним позовом заявлена до стягнення пеня розрахована за загальний період з 15.11.2019 по 28.08.2020 з урахуванням часткових оплат в грудні 2019 року і січні 2020 року, а за прострочення оплати товару, поставленого за видатковою накладною № АПД00007379 від 19.11.2019, позивачем за первісним позовом заявлена до стягнення пеня розрахована за загальний період з 19.11.2019 по 28.08.2020 з урахуванням часткових оплат в грудні 2019 року і січні 2020 року.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність розрахунку пені, наданого позивачем за первісним позовом, суд дійшов до висновку, що даний розрахунок не порушує норми законодавства, проте виконаний не правильно.

Так, при розрахунку пені по видатковим накладним № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019 позивачем за первісним позовом допущені помилки при підрахунку кількості днів прострочення платежу, а також арифметичні помилки при здійсненні розрахунку. Крім того, при розрахунку пені по видатковій накладній № АПД00007379 від 19.11.2019 позивачем за первісним позовом нарахування пені неправомірно здійснюється з 19.11.2019, тоді як правильним є початок нарахування пені з 20.11.2019, оскільки 19.11.2019 є кінцевим днем розрахунку за поставлений товар згідно умов Договору поставки.

За таких обставин, загальний розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаними видатковими накладними за заявлені позивачем за первісним позовом періоди становить 5645,83 грн.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН пені заявлена обґрунтовано, заснована на законі та підлягає задоволенню судом частково в розмірі 5645,83 грн. В іншій частині вимог про стягнення пені в задоволені первісного позову відмовляється.

Заперечення відповідача за первісним позовом стосовно строків нарахування пені, а саме стосовно того, що нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, судом відхиляються як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України та частини 1 статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин 4 і 6 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України.

Приймаючи до уваги, що п. 6.2 Договору поставки сторони передбачили, що неустойка нараховується по день остаточного проведення розрахунку Покупцем, суд вважає, що сторони погодили у Договорі інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж встановлено законом.

Таким чином, нарахування позивачем за первісним позовом пені за загальний період з 19.11.2019 по 28.08.2020, який перевищує шість місяців, є цілком правомірним.

За змістом ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.

Умовами п. 6.2 Договору поставки сторони передбачили, що у разі порушення Покупцем строків оплати товару, він сплачує на користь Постачальника двадцять процентів річних за неправомірне користування грошовими коштами за весь час прострочення.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем за первісним позовом виконання грошового зобов`язання з оплати товару, поставленого за видатковими накладними № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019, вимоги про стягнення з нього 20 % річних в сумі 5427,12 грн. заявлені позивачем за первісним позовом обґрунтовано.

За прострочення оплати товару, поставленого за видатковою накладною № АПД00007293 від 14.11.2019, позивачем за первісним позовом заявлені до стягнення 20 % річних розраховані за загальний період з 15.11.2019 по 28.08.2020 з урахуванням часткових оплат в грудні 2019 року і січні 2020 року, а за прострочення оплати товару, поставленого за видатковою накладною № АПД00007379 від 19.11.2019, позивачем за первісним позовом заявлені до стягнення 20 % річних розраховані за загальний період з 19.11.2019 по 28.08.2020 з урахуванням часткових оплат в грудні 2019 року і січні 2020 року.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність розрахунку річних відсотків, наданого позивачем за первісним позовом, суд дійшов до висновку, що даний розрахунок не порушує норми законодавства, проте виконаний не правильно.

Так, при розрахунку 20 % річних по видатковим накладним № АПД00007293 від 14.11.2019 і № АПД00007379 від 19.11.2019 позивачем за первісним позовом допущені помилки при підрахунку кількості днів прострочення платежу, а також арифметичні помилки при здійсненні розрахунку. Крім того, при розрахунку 20 % річних по видатковій накладній № АПД00007379 від 19.11.2019 позивачем за первісним позовом нарахування річних відсотків неправомірно здійснюється з 19.11.2019, тоді як правильним є початок нарахування річних відсотків з 20.11.2019, оскільки 19.11.2019 є кінцевим днем розрахунку за поставлений товар згідно умов Договору поставки.

За таких обставин, загальний розмір 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаними видатковими накладними за заявлені позивачем за первісним позовом періоди становить 5388,04 грн.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 20 % річних заявлена обґрунтовано, заснована на законі та підлягає задоволенню судом частково в розмірі 5388,04 грн. В іншій частині вимог про стягнення 20 % річних в задоволені первісного позову відмовляється.

ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» в первісному позові також заявлена вимога про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 16546,20 грн. 70 % річних за користування товарним кредитом, яка обґрунтована посиланням на п. 2.5 Договору поставки.

Так, відповідно до п. 2.5 Договору поставки сторони узгодили, що у випадку здійснення оплати Покупцем за товар пізніше строку, зазначеного в Договорі більше ніж на двадцять календарних днів, товар вважається таким, що проданий (поставлений) Постачальником на умовах товарного кредиту. Перебіг строку користування товарним кредитом починається із наступного дня, після закінчення двадцятиденного періоду, та припиняється в день повної оплати товару Покупцем. За користування товарним кредитом Покупець сплачує на користь Постачальника проценти в розмірі 70-и відсотків річних від вартості неоплаченого товару.

Відповідно до приписів ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Виходячи із змісту статті 536 ЦК України проценти за користування чужими грошовими коштами за своєю правовою природою є платою за користування цими коштами, оскільки підставою їх сплати є факт користування боржником чужими грошовими коштами, при тому незалежно від того, чи відбувається таке користування до порушення зобов`язання, чи відбувається цього.

Згідно ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

За порушення термінів розрахунку за товар, поставлений за видатковою накладною № АПД00007293 від 14.11.2019, позивачем за первісним позовом заявлені до стягнення 70 % річних за користування товарним кредитом розраховані за загальний період з 05.12.2019 по 28.08.2020 з урахуванням часткових оплат в грудні 2019 року і січні 2020 року, а за порушення термінів розрахунку за товар, поставлений за видатковою накладною № АПД00007379 від 19.11.2019, позивачем за первісним позовом заявлені до стягнення 70 % річних за користування товарним кредитом розраховані за загальний період з 19.11.2019 по 28.08.2020 з урахуванням часткових оплат в грудні 2019 року і січні 2020 року.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність розрахунку річних відсотків, наданого позивачем за первісним позовом, суд дійшов до висновку, що даний розрахунок не порушує норми законодавства, проте виконаний не правильно.

Так, при розрахунку 70 % річних за користування товарним кредитом видатковій накладній № АПД00007379 від 19.11.2019 позивачем за первісним позовом нарахування річних відсотків неправомірно здійснюється з 19.11.2019, тоді як правильним є початок нарахування таких відсотків з 10.12.2019, оскільки згідно умов Договору поставки сторони узгодили, що відсотки за користування товарним кредитом починають нараховуватися з 21-го дня настання строку оплати.

За таких обставин, загальний розмір 70 % річних за користування товарним кредитом за вказаними вище видатковими накладними становить 16123,32 грн.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 70 % річних заявлена обґрунтовано, заснована на законі та підлягає задоволенню судом частково в розмірі 16123,32 грн. В іншій частині вимог про стягнення 70 % річних в задоволені первісного позову відмовляється.

Заперечення відповідача за первісним позовом, що нарахування позивачем за первісним позовом 70 % річних за користування товарним кредитом є незаконним, а первісна позовна заява в цій частині є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку із тим, що положеннями абз. «Б» пп. 2.2 Угоди про зміни фактично виключена умова Договору поставки, викладена у п. 2.5 Договору, щодо продажу товару на умовах товарного кредиту та встановлена умова поставки товару за 100 % передоплатою, суд вважає недоведеними, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту п. 2.5 Договору поставки момент початку нарахування 70-и відсотків річних за користування товарним кредитом залежить саме від дій або бездіяльності Покупця. Тобто, якщо Покупець не здійснив оплату у встановлений строк то у Постачальника виникає право на нарахування таких відсотків і право на пред`явлення до Покупця вимог про їх оплату.

Отже, саме бездіяльність Покупця і не здійснення оплати за товар призвели до додаткових нарахувань вигляді відсотків за користування товарним кредитом.

За таких обставин, п. 2.5 Договору поставки Угодою про зміни або іншими додатковими угодами сторонами не змінювався. Зобов`язання відповідача за первісним позовом по п. 2.5 Договору припиняються лише у випадках передбачених законом або договором. Договором передбачено припинення нарахування відсотків за користування товарним кредитом лише після повної оплати товару, чого Покупець не зробив.

Стосовно позовних вимог за первісним позовом про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 33206,07 грн. штрафу та 28571,04 грн. збитків, суд зазначає наступне.

За умовами п. 2.1 Угоди про зміни сторони узгодили, що ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН (Сторона-3) зобов`язується розпочинаючи з 01.04.2019 протягом періоду часу до 31.12.2020 замовити, повністю оплатити та отримати у ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» (Сторони-2) товар відповідно до підписаної специфікації/специфікацій, видаткових накладних на умовах Договору поставки на суму не менше 1600000,00 грн. Щомісячна вартість замовлення Сторони -3, оплати та поставки товару має бути не менше ніж на суму 76200,00 грн. Специфікація оформляється та підписується між Стороною-2 та Стороною-3 на суму не менше 76200,00 грн. на кожен місяць. Сторона-2 і Сторона-3 зобов`язуються погодити асортимент товару першої специфікації на квітень у строк до 03.04.2019, наступна специфікація на травень 2019 року повинна бути погоджена та підписана не пізніше 28.04.2019. Наступні специфікації повинні бути погоджені та оформлені сторонами не пізніше 28-го числа кожного наступного місяця на наступний. Проект специфікації готує Сторона-2 і надає на підписання Стороні-3. Асортимент товару та його загальна вартість в специфікації може бути змінені лише у випадку підписання змін до специфікації додатковою угодою. Ціна на поставлений але не оплачений товар зміні не підлягає.

Таким чином, зі змісту п. 2.1 Угоди про зміни слідує, що сторони домовилися про мінімальну суму замовлення 76200,00 грн. на місяці, відповідно у сума передплати має бути не меншою ніж 76200,00 грн.

Згідно п. 3.2 Угоди про зміни сторони дійшли згоди, що у разі: 1) не підписання Стороною-3 специфікацій на поставку товару у встановлені Угодою строки; 2) відмови Сторони-3 без поважних причин від прийняття товару належної якості та відповідного асортименту та кількості; 3) порушення Стороною-3 умови п. 2.1 Угоди щодо придбання товару на суму не менше 76200,00 грн. на місяць; 4) порушення Стороною-3 строків оплати товару, визначених п. 2.2. Угоди, Сторона-3 зобов`язана компенсувати Стороні-2 витрати пов`язані з закупівлею сировини, перевезеннями, виробництвом товару Стороні-3. Сторони домовилися встановити розмір витрат у фіксованому розмірі 150000,00 грн. Крім того, Сторона-3 зобов`язана сплатити Стороні-2 штраф у розмірі 10 % від суми не проведеної передоплати у встановлені строки за кожен випадок порушення строку.

Як свідчать матеріали справи, умови Договору поставки з урахуванням Угоди про зміни в частині строків поставок і оплати за товар в квітні і травні 2019 року сторонами виконані без порушень; в червні 2019 року відповідач за первісним позовам здійснив попередню оплату за товар на суму 72814,50 грн., що на 3385,50 грн. менше, ніж обумовлено абз. 2 п. 2.2 Угоди про зміни; в липні 2019 року відповідач за первісним позовам здійснив попередню оплату за товар на суму 74755,20 грн., що на 1444,80 грн. менше, ніж обумовлено абз. 2 п. 2.2 Угоди про зміни; в серпні 2019 року відповідач за первісним позовам здійснив попередню оплату за товар на суму 74064,00 грн., що на 2136,00 грн. менше, ніж обумовлено абз. 2 п. 2.2 Угоди про зміни; в вересні 2019 року відповідач за первісним позовам здійснив попередню оплату за товар на суму 72724,80 грн., що на 3475,20 грн. менше, ніж обумовлено абз. 2 п. 2.2 Угоди про зміни; в жовтні 2019 року позивач за первісним позовом на прохання відповідача за первісним позовом здійснив поставку товару без передоплати на суму 64279,20 грн., що на 11920,80 грн. менше, ніж обумовлено абз. 2 п. 2.2 Угоди про зміни, відповідачем за первісним позовом отриманий товар оплачений в повному обсязі 31.10.2019; в листопаді 2019 року позивач за первісним позовом на прохання відповідача за первісним позовом здійснив поставку товару без передоплати на суму 71301,60 грн., що на 4898,40 грн. менше, ніж обумовлено абз. 2 п. 2.2 Угоди про зміни, відповідачем за первісним позовом отриманий товар оплачений частково лише на суму 41000,00 грн.; починаючи з грудня 2019 року відповідач за первісним позовом припинив здійснювати замовлення товару, а також не здійснював зобов`язань щодо підписання специфікацій до Договору поставки та здійснення попередньої оплати за товар, як це передбачалося п. 2.1 Угоди про зміни.

ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН зазначені обставини належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України не спростувало, доказів належного виконання умов Договору поставки та Угоди про зміни в частині дотримання домовленостей про мінімальну суму замовлення і порядок здійснення попередньої оплати починаючи з жовтня 2019 року суду не надало.

За приписами ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені вище судом факти порушення відповідачем за первісним позовом досягнутих сторонами домовленостей згідно Договору поставки з урахуванням Угоди про зміни до нього, виходячи з умов Угоди про зміни, ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН має сплатити на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» штраф у розмірі 10 % нездійсненої передоплати на суму 27260,70 грн. за товар, поставлений протягом червня листопада 2019 року, та нездійсненої передоплати на суму 304800,00 грн. за товар, що мав бути поставлений в період з грудня 2019 року по березень 2020 року (до моменту подачі первісної позовної заяви), що становить 33206,07 грн.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН штрафу в розмірі 33206,07 грн. заявлена обґрунтовано, заснована на законі та підлягає задоволенню судом.

Щодо стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН 28571,04 грн. збитків, суд зауважує наступне.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками (шкодою) є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Аналогічні положення викладені в статті 225 ГК України.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Також статтею 623 ЦК України та статтею 220 ГК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За приписами ч. 5 ст. 225 ГК України сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.

Отже, норма частини 5 статті 225 ГК України, яка є спеціальною для застосування до спірних правовідносин, передбачає право сторін господарського зобов`язання за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню у разі невиконання умов зобов`язання.

У підпункті 3.2 Угоди про зміни сторони погодили, що Покупець відшкодовує витрати (збитки) завдані Постачальнику невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань за Угодою, розмір яких встановлений у фіксованій сумі - 150000,00 грн.

За таких обставин, сторони в Угоді про зміни самостійно за взаємною згодою заздалегідь погодили розмір відшкодування збитків, завданих Постачальнику (позивачу за первісним позовом) невиконанням або неналежним виконанням Ппокупцем (відповідачем за первісним позовом) зобов`язань за Договором поставки, що відповідає та не суперечить положенням частини 5 статті 225 ГК України.

З огляду на умови п. 2.1 Угоди про зміни за період часу з квітня 2019 року по грудень 2020 року включно (тобто за 21 календарний місяць) ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН мало придбати у ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» товар на суму не менше 1600000,00 грн.

Отже, за період з квітня 2019 року по березень 2020 року (на момент надходження до суду первісного позову) відповідач за первісним позовом мав замовити товар на суму не менше 914400,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що фактично за вказаний період відповідачем за первісним позовом замовлено товар на суму 583379,70 грн., який, крім того, в повному обсязі оплачений не був.

Сторони зафіксували в п. 3.2 Угоди про зміни величину втрат (збитків) у фіксованій сумі 150000,00 грн. Порушення умов угоди тривали 4 місяці з грудня 2019 року по березень 2020 року, отже розмір збитків за невиконання умов планової постави становить 28571,04 грн., які розраховані наступним чином:

150000,00 грн. : 21 міс. = 7142,76 грн. (розмір місячного збитку)

7142,76 грн. х 4 міс. = 28571,04 грн.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН збитків у в розмірі 28571,04 грн. заявлена обґрунтовано, заснована на законі та підлягає задоволенню судом.

Крім того суд звертає увагу, що п. 3.2 Угоди про зміни передбачає відшкодування збитків саме в разі настання не в сукупності обставин, а як кожної окремо обставини, чим спростовуються заперечення відповідача за первісним позовом щодо вимоги за первісним позовом про стягнення збитків.

Відповідачем за первісним позовом заявлено клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на 50 % посилаючись на те, що розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій (пені і штрафу) є надмірним тягарем для ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає про наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведеного вище слідує, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали даної справи, враховуючи наведені відповідачем доводи щодо зменшення розміру штрафних санкцій, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити частково та зменшити розмір штрафу на 50 % до суми 16603,03 грн. При цьому суд виходив з того, що розмір штрафу, заявлений позивачем за первісним позовом до стягнення, перевищує розмір основної заборгованості, заявленої до стягнення, крім того майнові права позивача за первісним позовом за порушення ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН умов Договору поставки з урахуванням Угоди про зміни до нього крім штрафу захищені й іншими заходами (пеня, збитки, річні відсотки), які у сукупному розмірі перевищують більш ніж вдвічі розмір основної суми заборгованості. Стосовно зменшення розміру пені на 50 %, то суд вважає, що в даному випадку розмір пені, заявлений до стягнення, є цілком співмірним і пропорційним розміру основної суми заборгованості, а тому підстав для його зменшення суд не вбачає.

Позивач за первісним позовом надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача за первісним позовом, надані в обґрунтування заперечень на первісний позов, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Стосовно клопотання позивач за первісним позовом про застосування при винесенні рішення у даній справи в резолютивній частині судового рішення про стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН пені, 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштам та 70 % річних за користування товарним кредитом положень ч. 10 ст. 238 ГПК України та зазначення в рішенні про стягнення цих сум з 29.08.2020 до моменту виконання рішення, то судом таке клопотання відхиляється, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 10 статті 238 ГПКУкраїни суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що застосування вищезазначених положень є правом суду.

Також, відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Приймаючи до увагу, що майнові права позивача за первісним позовом за умовами Договору поставки та Угоди про зміни до нього захищені належним чином відповідними правовими інструментами згідно чинного законодавства (пеня, річні відсотки. Збитки, штраф), суд вважає, що застосування положень ч. 10 ст. 238 ГПК України в даному випадку не є доцільним.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги за первісним позовом обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково в частині стягнення з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН на користь ТОВ «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» 30301,60 грн. основного боргу, 5645,83 грн. пені, 5388,04 грн. 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами на підставі п. 6.2 Договору поставки, 16123,32 грн. 70 % річних за користування товарним кредитом на підставі п. 2.5 Договору поставки, 28571,04 грн. збитків і 16603,03 грн. 03 коп. штрафу. В іншій частині позовних вимог в задоволенні первісного позову відмовляється.

Стовно заявленого зустрічного позову про визнання припиненим з 01.07.2019 підпункту 2.5 Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та про визнання недійсним підпункту 3.2 Угоди про заміну сторони у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання від 28.03.2019, то суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Мотивуючи вимогу за зустрічним позовом про визнання припиненим з 01.07.2019 підпункту 2.5 Договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 позивач за зустрічним позовом вважає, що положеннями абз. «Б» пп. 2.2 та п. 2.3 Угоди про зміни від 28.03.2019 сторонами була змінена умова щодо поставки (придбання) товару з умови відстрочки платежу на умову виключно 100 % передоплати, що припиняє умову Договору поставки від 01.02.2017, викладену в п. 2.5 Договору, щодо продажу товару на умовах товарного кредиту. За таких обставин, позивач за зустрічним позовом приймаючи до уваги положення ч., ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України, положення п. 2.5 Договору поставки від 01.02.2017 щодо товарного кредиту з часу укладення сторонами Угоди від 28.03.2019 є зміненими, а з 01.07.2019 припиненими.

Суд такі доводи вважає необґрунтованими і безпідставними з огляду на наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановленні в статті 203 ЦК України. Так, відповідно до частин 1-3, 5, 6 цієї зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В пункті 2.5 Договору поставки сторони узгодили, що у випадку здійснення оплати Покупцем за товар пізніше строку, зазначеного в Договорі більше ніж на двадцять календарних днів, товар вважається таким, що проданий (поставлений) Постачальником на умовах товарного кредиту. Перебіг строку користування товарним кредитом починається із наступного дня, після закінчення двадцятиденного періоду, та припиняється в день повної оплати товару Покупцем. За користування товарним кредитом Покупець сплачує на користь Постачальника проценти в розмірі 70-и відсотків річних від вартості неоплаченого товару.

Таким чином, виходячи зі змісту п. 2.5 Договору поставки, момент початку нарахування 70-и відсотків річних за користування товарним кредитом залежить саме від дій або бездіяльності Покупця. Тобто, якщо Покупець не здійснив оплату у встановлений строк то у Постачальника виникає право на нарахування таких відсотків і право на пред`явлення до Покупця вимог про їх оплату.

Отже, у спірних правовідносинах саме бездіяльність Покупця і не здійснення оплати за товар призвели до додаткових нарахувань вигляді відсотків за користування товарним кредитом.

За таких обставин, п. 2.5 Договору поставки Угодою про зміни або іншими додатковими угодами сторонами не змінювався. Зобов`язання відповідача за первісним позовом по п. 2.5 Договору припиняються лише у випадках передбачених законом або договором. Договором передбачено припинення нарахування відсотків за користування товарним кредитом лише після повної оплати товару, чого Покупець не зробив.

Відповідно до ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за суду.

З урахуванням викладеного, зобов`язання Покупця по п. 2.5 Договору поставки припиняються лише у випадках передбачених законом або договором. Договором передбачено припинення нарахування відсотків лише після повної оплати товару, чого Покупець, як свідчать матеріали справи, не зробив.

Обґрунтовуючи вимогу про визнання недійсним підпункту 3.2 Угоди про заміни від 28.03.2019 до Договору поставки позивач за зустрічним позовом посилається на те, що суперечить визначеним ст. 3 ЦК України засадам цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності і розумності, а також приписам ч., ч. 1. 5 ст. 203 ЦК України, згідно з якими зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Суд вважає в цій частині вимог зустрічний позов недоведеним та таким, що не ґрунтується на нормах права, з огляду на таке.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України)

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановленні в статті 203 ЦК України. Так, відповідно до частин 1-3, 5, 6 цієї зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору (правочину), позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Згідно вимог статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.

Таким чином, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі невідповідність волі та волевиявлення.

При вирішенні спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, підлягає встановленню наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, за результатами вирішення спору в судовому рішенні вказується в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно п. 3.2 Угоди про зміни сторони узгодили, що у разі: 1) не підписання Стороною-3 специфікацій на поставку товару у встановлені Угодою строки; 2) відмови Сторони-3 без поважних причин від прийняття товару належної якості та відповідного асортименту та кількості; 3) порушення Стороною-3 умови п. 2.1 Угоди щодо придбання товару на суму не менше 76200,00 грн. на місяць; 4) порушення Стороною-3 строків оплати товару, визначених п. 2.2. Угоди, Сторона-3 зобов`язана компенсувати Стороні-2 витрати пов`язані з закупівлею сировини, перевезеннями, виробництвом товару Стороні-3. Сторони домовилися встановити розмір витрат у фіксованому розмірі 150000,00 грн. Крім того, Сторона-3 зобов`язана сплатити Стороні-2 штраф у розмірі 10 % від суми не проведеної передоплати у встановлені строки за кожен випадок порушення строку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, видами штрафних санкцій є штраф та пеня.

За приписами частини 4 статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17).

Погоджена сторонами у спірному пункті 3.2 Додаткової угоди відповідальність Покупця за порушення договірних зобов`язань у виді штрафу не суперечить положенням законодавства; була добровільно погоджена сторонами під час підписання цієї Угоди до Договору поставки, у зв`язку з чим посилання позивача за зустрічним позовом на невідповідність таких умов принципам розумності, добросовісності і справедливості не є підставою для визнання зазначеного пункту недійсним.

З урахуванням викладеного, суд визнає зустрічні позовні вимоги недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи позивача за зустрічним позовом, наведені в обґрунтування заявлених ним вимог, не знайшли свого підтвердження за встановлених судом обставин, що склались між сторонами.

Заперечення відповідача за зустрічним позовом на заявлені зустрічні позовні вимоги враховані судом при вирішенні даного спору.

Враховуючи вище наведене, в задоволені зустрічного позову відмовляється повністю.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача за первісним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки спір доведено до суду з його вини, при цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Судовий збір за зустрічним позовом, з огляду на приписи ст. 129 ГПК України та висновки суду про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, залишається за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», смт. Варва Варвинського району Чернігівської області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, с. Широке Веселівського району Запорізької області про стягнення 119803,58 грн. заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, (72250, с. Широке Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 00853317) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», (17600, смт. Варва Варвинського району Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 82, к. 9, ідентифікаційний код юридичної особи 41737108) 30301 (тридцять тисяч триста одну) грн. 60 коп. основного боргу, 5645 (п`ять тисяч шістсот сорок п`ять) грн. 83 коп. пені, 5388 (п`ять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 04 коп. 20 % річних за неправомірне користування грошовими коштами на підставі п. 6.2 договору поставки, 16123 (шістнадцять тисяч сто двадцять три) грн. 32 коп. 70 % річних за користування товарним кредитом на підставі п. 2.5 договору поставки, 28571 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн. 04 коп. збитків, 16603 (шістнадцять тисяч шістсот три) грн. 03 коп. штрафу на підставі п. 3.2 угоди про заміну сторони у договорі поставки та 2092 (дві тисячі дев`яносто дві) грн. 04 коп. витрат на сплату судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, с. Широке Веселівського району Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН», смт. Варва Варвинського району Чернігівської області про визнання припиненим п. 2.5 договору поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та визнання недійсним п. 3.2 угоди про зміну сторін у договорі поставки Д-2 СВ на умовах відстрочення платежу № 01/02-17 від 01.02.2017 та внесення змін до нього і встановлення порядку його виконання від 29.03.2019 відмовити повністю.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 30» листопада 2020 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.