УХВАЛА

02.12.2020Справа № 910/18389/20
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про припинення дії, яка порушує право, шляхом заборони надання послуги транспортування природного газу,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про припинення дії, яка порушує право, шляхом заборони надання послуги транспортування природного газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2020 № 910/18389/20 позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.11.2020 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат" з 01.12.2020 здійснювати пуск газу по прямій трубі з ГРС-1 газопроводом Ду 800.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, відповідно до пункту 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що предметом позовних вимог Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" є, зокрема, вимога заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" здійснювати транспортування природного газу по прямій трубі з ГРС-1 газопроводом Ду 800.

При цьому, вимога про забезпечення позову викладена так: «Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат" з 01.12.2020 здійснювати пуск газу по прямій трубі з ГРС-1 газопроводом Ду 800.».

Враховуючи зазначені вище вимоги Господарського процесуального кодексу України, предмет позовних вимог та наведений заявником захід забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що зміст позовних вимог та захід забезпечення позову, про який просить заявник, фактично є тотожними, що суперечить вимогам пункту 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, наведене вище зумовлює відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про забезпечення позову у справі у справі № 910/18389/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали: 02.12.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко