ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 листопада 2020 року Справа № 903/597/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державного підприємства Укроборонсервіс

до відповідача: Приватного підприємства Укрреалтрейд

про стягнення 14400,00 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

Позивач Дочірнє підприємство Державної компанії Укрспецекспорт - Державне підприємство Укроборонсервіс звернувся до господарського суду з позовом до Приватного підприємства Укрреалтрейд про стягнення 14400,00 грн перерахованих згідно рахунку № 115/0518 від 21.05.2018 коштів за ремонт гідромотора, який не було виконано належним чином.

Ухвалою суду від 25.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.09.2020, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

Згідно довідки про неможливість проведення судового засідання від 22.09.2020 судове засідання по справі № 903/597/20, призначене на 22.09.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Костюк С. В. у відпустці.

Ухвалою суду від 05.10.2020 повідомлено сторін про проведення підготовчого засідання 19.10.2020; ухвалою суду від 19.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 25.11.2020 та відкладено підготовче засідання на 10.11.2020; ухвалою суду від 10.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2020.

Відповідач відзиву на позов не надав, ухвали направлені на його адресу, яка зазначена в позовній заяві та відповідає адресі згідно ЄДРПОУ, повернулись на адресу суду без вручення адресату з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача за наявними в ній матеріалами.

Позивач 20.11.2020 подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги повністю підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Оскільки явка учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши наявні у справі докази, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням № 4954 від 25.05.2018 ДП «Укроборонсервіс» перерахувала ПП Укрреалтрейд 14400,00 грн за ремонт гідромотора згідно рахунку № 115/0518 від 21.05.2018 (а.с.5-6).

Листом 01.06.2018 вих.№ 297 позивач звернувся до відповідача в якому повідомив про перерахування коштів та просив направити представника для отримання гідромотору або повідомити куди необхідно відправити товар (а.с.7); актом технічного приймання товару від 13.06.2018, 19.06.2018 встановлено, що ПП «Укрреалтрейд» неякісно надало послуги з ремонту, а саме після запуску двигуна виявлено підтікання охолоджуючої рідини системи охолодження гідротрансмісії між корпусом водяного насоса та кришкою гідромотора (порушення ущільнень), а тому гідромотор неможливо прийняти до експлуатації (а.с.11,14).

Позивач листами від 27.06.2018 № 29/5.1.1-5031, від 02.07.2020 № 310, від 10.09.2018 № 29/5.11-6832 повідомляв ПП «Укрреалтрейд» про те, що ремонт проведено неякісно, двічі гідромотор повертався для усунення дефектів, а тому в зв`язку з неспроможністю провести ремонт якісно просив повернути перераховані за рахунком відповідача від 21.05.2018 № 115/0518 кошти.

На звернення позивача відповідач листом від 02.07.2018 вих.№ 310 повідомив, що на його думку ремонт проведено якісно.

19.03.2020 за вих. № 29/1.5.2-1421 позивачем направлено претензію про повернення коштів в сумі 14400,00 грн, яка залишена без задоволення.

Предметом спору у справі є стягнення коштів в сумі 14400,00 грн на підставі ст. 1212 ЦК України.

В силу положень ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (стаття 205 ЦК України).

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Враховуючи, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами факт ремонту гідромотора, за який позивач провів попередню оплату, вимога позивача про повернення коштів в сумі 14400,00 грн підставна, тому позов слід задоволити.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2102,00 грн в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Укрреалтрейд» (вул. Дубнівська, 79, оф.101, м.Луцьк, 43010, ) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державного підприємства Укроборонсервіс (вул. Россошанська, 3а, м.Київ, 02093, ) 14400,00 грн, а також 2102,00 грн витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

01.12.2020.

Суддя С. В. Костюк