ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1290/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 року у справі №904/1290/20 (суддя Рудь І.А.)

за позовом: Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ

до відповідача-1: ОСОБА_1 , м. Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Дочірнього підприємства "Нексус-Виробничо-комерційна компанія", м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості в сумі 43 245, 58 доларів США та 107 921 грн. 19 коп., -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

В березні 2020 року до господарського суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариства "Банк Кредит Дніпро" з позовом, в якому просило стягнути з солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором кредитним договором від 12.05.2014 року №120514-КЛВТ в розмірі 43 245, 58 доларів США та 107 921 грн. 19 коп., що уговорилась внаслідок порушення строків виконання зобов`язань.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 26.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В липні 2020 року до суду звернулись відповідачі в особі повноваженого представника з заявою в порядку ст. 227 ГПК України, зокрема, відповідачі просили зупинити провадження у даній справі до моменту набрання законної сили рішенням у справі №904/2344/20 щодо основної заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 29.09.2020 року провадження у справі №904/1290/20 зупинено до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2344/20.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву відповідачів, встановив, що розгляд даної справи по суті не можливий до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/1290/20, предметом розгляду якої є стягнення заборгованості за кредитним договором з солідарних боржників від 12.05.2014 року №120514-КЛВТ в розмірі 181 013,41 доларів США, що еквівалентно 4 882 185 грн., оскільки коло обставин та відповідних доказів на підтвердження існування у відповідачів заборгованості перед банком за тілом кредиту та відсотками за користуванням кредитом (на які банк нараховує пеню, 3% річних та просить стягнути з відповідачів в межах даної справи), має бути досліджено в судовому порядку у справі №904/2344/20, за наслідками розгляду якої буде визначено наявність основного боргу відповідачів за кредитом та підстави його стягнення, і ці обставини безпосередньо будуть впливати на вирішення спору у даній справі.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 29.09.2020 року та направити справу до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду справи, вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що зупинення провадження у даній справі не є обов`язковим та відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи та дослідження всіх доказів в межах даної справи, оскільки всі зібрані докази по справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог надано первинну документацію, розрахунок заборгованості за кредитним договором, з урахуванням чергових погашень позичальником. Однак, в судовому засіданні представник відповідачів не надав належних доказів погашення заборгованості в розмірі, відмінному від встановленому банком.

Заява відповідачів, на думка скаржника, спрямована затягування розгляду справи (порушення розумних троків її розгляду).

Місцевий господарський суд в мотивувальній частині ухвали від 29.09.2020 року не зазначив, в чому саме полягає неможливість вирішення даного спору до розгляду справи №904/2344/20, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права сторін на розгляд справи впродовж розумного строку.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надавали, правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, не скористались, що за положеннями ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку прийнятого судового рішення.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 року у справі №904/1290/20, встановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

01.12.2020 року прийнято постанову у справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Банка не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

В травні 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (банк) та Дочірнім підприємством «НЕКСУС Виробничо - комерційна компанія» (позичальник) укладено кредитний договір №120514 - КЛВТ (договір), на умовах якого, банк відкриває позичальнику відновлювану траншову кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування у сумі 900 000,00 доларів США, з 01.08.2014 року у сумі 675 000,00 доларів США, а з 01.09.2014 року у сумі 450 000,00 доларів США.

В вересні того ж року між банком та відповідачами укладено договір №180914 від 18.09.2014 року про зміну кредитного договору №120514-КЛВТ (далі договір про зміну кредитного договору, т.1 а.с. 20), пунктом 1 якого сторони погодили викласти п. 1.1. та п. 1.4. кредитного договору №120514 КЛВТ від 12.05.2014 року в наступній редакції:

« 1.1. Банк, на умовах цього договору, відкрив позичальнику відновлювану траншову кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування у сумі 781 306,92 доларів США: з 01.12.2014 року - 681 306,92 доларів США; з 01.01.2015 року - 581 306,92 доларів США.

Строки користування кожним окремим кредитом визначається відповідним договором про надання кредиту (траншу).

Заборгованість за кредитами має бути погашена в строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту (траншу), але з остаточним погашенням по « 01» травня 2015 року включно.

1.4. Процентна ставка за користування кредитами є фіксована.

Процентна ставки за користування кредитами за цим договором встановлюється у розмірі 15% процентів річних за користування кредитними ресурсами, що надані в доларах США.

Сторони домовились, що у разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється в розмірі 20% процентів річних за користування кредитними ресурсами. що надані в доларах США.»

Також п. 3. договору про зміну кредитного договору сторонами визнано заборгованість у сумі 331 306,92 дол. США такою, що не є простроченою та перенесено її на відповідний рахунок поточної заборгованості.

Між тим, з метою забезпечення виконання прийнятих позичальником зобов`язань з належного та своєчасного повернення коштів банку, 12.05.2014 року між позивачем та відповідачами укладено договори поруки №120514-П та №120514-п/1, предметом яких є зобов`язання поручителів перед кредитором солідарно відповідати за виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором із всіма змінами та доповненнями до нього або які можуть виникнути на. підставі нього у майбутньому, укладеного між кредитором та позичальником, та з договорів про надання кредиту (траншу), які укладені та/або будуть укладені в майбутньому в рамках кредитного договору (т.1 а.с.21-22, 24-25).

В подальшому на виконання умов договору, банк надав позичальнику, в межах кредитної лінії, транш на суму 883 306,92 доларів США, згідно виписки по рахунку за період з 12.05.2014 року по 26.01.2018 року (т.1 а.с.60-71).

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з видачі кредитних коштів позичальнику. Як вказує позивач, позичальник свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість зі своєчасного та повного повернення коштів позичальнику, зокрема в рамках даного провадження 3% річних за тіло кредиту, 3% річних за несплату відсотків та пені.

Між тим, в лютому 2016 року позивач звертався до відповідачів 1,2 з цивільним позовом про стягнення заборгованості процентів (20%) за користування кредитними коштами за період з 12.08.2015 року по 01.02.2016 року включно в сумі 1 711 515,61 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі 201/2684/16-ц позов задоволено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.06.2019 року у справі № 201/2684/16-ц, яка набрала законної сили, у позові відмовлено в повному обсязі з підстав неможливості стягнення підвищених відсотків поза строком дії договору.

Окрім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 року у справі №904/11066/15 стягнуто з ДП " НЕКСУС Виробничо - комерційна компанія " на користь Банку 759 248,27 доларів США, з яких:

- 647 707,93 доларів США - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів,

- 111 540, 34 доларів США - заборгованість за нарахованими процентами. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до участі у вказаній справі як поручителі не залучались.

Банк, з метою стягнення основної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 181 013,41 доларів США, що еквівалентно 4 882 185 грн., відповідно до умов кредитного договору від 12.05.2014 року №120514-КЛВТ та договорів поруки від 12.05.2014 року, звернувся з відповідним позовом до солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ухвала господарського суду Дніпропетровської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження від 13.07.2020 року у справі №904/2344/20). Наразі провадження триває.

Наявність спору між тими самими сторонами за тим самим правочином, зумовила звернення відповідачів 1,2 в рамках провадження №904/1290/20 з заявою про зупинення провадження в порядку ч .5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Статтею 227 ГПК України встановлено перелік випадків, за наявності яких у суду виникає обов`язок зупинити провадження у справі.

Зокрема, п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у кожному випадку необхідно з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Зі змісту положень п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України вбачається, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість розгляду певної справи до вирішення справи іншим судом, яка полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Отже, господарський суд не може розглянути певну справу через:

- обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості;

- обмеженості предметом позову;

- неможливість розгляду тотожної справи;

- певної черговості розгляду вимог.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

При цьому, вказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, наразі, в провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває дві справи за позовом акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Дочірнього підприємства "Нексус-Виробничо-комерційна компанія", м. Івано-Франківськ про стягнення:

- у справі №904/2344/20 - основної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 181 013,41 доларів США, що еквівалентно 4 882 185 грн., відповідно до умов кредитного договору від 12.05.2014 року №120514-КЛВТ та договорів поруки від 12.05.2014 року;

- у справі №904/1290/20 - заборгованості за кредитним договором від 12.05.2014 року №120514-КЛВТ у розмірі 43 245, 58 доларів США, з яких: 17 356,20 доларів США - заборгованість по 3% річних за несплату кредиту, 25 889,38 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 107 921 грн. 19 коп. - пеня за несплаченими відсотками.

З огляду на наявність у матеріалах справи доказів перебування в провадженні господарського суду Дніпропетровської справи №904/2344/20, з предмету та підстав позову у якій вбачається, що у господарській справі з`ясовуються ті обставини, з`ясування яких встановить обставини наявності основного боргу відповідачів за кредитом та підстави його стягнення, і наявність або відсутність таких обставин буде впливати на вирішення спору у даній справі, про що і було зазначено в оскаржуваній ухвалі першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що неможливість розгляду даної господарської справи до вирішення справи №904/2344/20 обумовлена також певною черговістю вимог, на що також звернув увагу місцевий господарський суд. Зокрема, у справі №904/2344/20 встановлюються обставини щодо законності нарахування та стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, заборгованості за тілом кредиту, та які за юридичними фактами, що мають значення для розгляду цієї справи, в порядку черговості їх виникнення є першим юридичним фактом.

Отже, спір у справі №904/2344/20 є первісним відносно спору у даній справі, та під час вирішення якого можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог та умов, від яких залежить можливість її розгляду, а також, наслідки вирішення якого, дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 234 ГПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); імен (найменувань) учасників справи; описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Виходячи з наведеного, ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, встановленим приписам ст. 234 ГПК України, а також містити викладення мотивів, що зумовлюють зупинення провадження у справі.

Оцінюючи мотивувальна частина оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду колегія суддів встановлено, що вона містить обґрунтовані мотиви її постановлення. Оскільки в даному випадку наявна об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Посилання скаржника на розгляд справи впродовж розумного строку не є беззаперечною підставою для скасування прийнятого судом процесуального рішення та підлягає оцінюванню у залежності від того, чи призвело це до неправильного вирішення спору по суті.

Позивачем не спростовано об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №904/2344/20, з огляду на що доводи скаржника у вказаній частині є безпідставними. В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали місцем судом наведено, які саме обставини справи в ході розгляду справи №904/2344/20, наразі унеможливлюють розгляд даної справи, та яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів у справі, що розглядається.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Судова колегія приходить до висновку про те, що обставини, зазначені у апеляційній скарзі, не підтвердилися, що свідчить про безпідставність тверджень скаржника.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, то апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування законної ухвали суду, та вважає, що її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 року у справі №904/1290/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 року у справі №904/1290/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді: Ю.Б. Парусніков

Т.А. Верхогляд