РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.12.2020Справа № 910/11406/20

За позовомАкціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 64150,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 64150,00 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №№45243052, 46032702, 48035836, 48947584, 48947634, 52948395, 53645974, 53645982, 53690640 та досильними залізничними накладними №№45246899, 46062840, 48041354, 46845988, 45603701; залізничними накладними №№48327753, 48333496, 48911549, 49005267, 49011331, 53636254 та досильними залізничними накладними №№47109160, 47109152, 40034035, 49018146, 40186496; залізничними накладними №№46952669, 48105118, 48321830, 48947634, 53900189 та досильними залізничними накладними №№46978458, 46638144, 48330294, 45727245, 42070409.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11406/20; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

09.09.2020 до канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній здійснив власний перерахунок заявлених Акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" до стягнення штрафних санкцій. Згідно розрахунків відповідача обґрунтованим розміром штрафних санкцій є 40916,60 грн, а в іншій частині (на суму 23233,40 грн) заявлені до стягнення штрафні санкції, за твердженнями Акціонерного товариства "Українська залізниця", нараховані невірно.

Також у відзиві на позов відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій до 50% від нарахованої суми в порядку ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України.

15.09.2019 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти доводів відповідача, наведених ним у відзиві на позов заперечив.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.2020 за залізничною накладною №45243052 залізницею було прийнято до перевезення вагон №66565029, 10.06.2020 за залізничною накладною №46032702 - вагон №62197975, 17.12.2019 за залізничною накладною №46952669 - вагон №56952948, 09.03.2020 за залізничною накладною №48035836 - вагон №62639638, 14.03.2020 за залізничною накладною №48105118 - вагон №53505558, 29.03.2020 за залізничною накладною №48321830 - вагони №№53519344, 60032737, 53723631, 56319650, 30.03.2020 за залізничною накладною №48327753 - вагон №54785092, 30.03.2020 за залізничною накладною №48333496 - вагони №№52523065, 55025613, 67833152, 52966635, 23.05.2020 за залізничною накладною №48911549 - вагони №№63162440, 60029774, 26.05.2020 за залізничною накладною №48947584 - вагони №№61015541, 56862766, 53577466, 53541330, 26.05.2020 за залізничною накладною №48947634 - вагони №№56122252, 620015565, 31.05.2020 за залізничною накладною №49005267 - вагон №62610316, 31.05.2020 за залізничною накладною №49011331 - вагони №№63243836, 56951866, 11.12.2019 за залізничною накладною №52948395 - вагон №64058035, 06.02.2020 за залізничною накладною №53636254 - вагон №53263588, 07.02.2020 за залізничною накладною №53645974 - вагони №№63243968, 62964937, 07.02.2020 за залізничною накладною №53645982 - вагони №№54040688, 50045798, 11.02.2020 за залізничною накладною №53690640 - вагони №№56331655, 53420154, 27.02.2020 за залізничною накладною №53900189 - вагон №56944234.

Одержувачем вантажу в цих залізничних накладних вказаний позивач; накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу (враховуючи досильні накладні) у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.

У позовній заяві позивач вказав на те, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 було прострочено термін доставки вантажу у вказаних вагонах зі станцій відправлення на 2 та більше діб, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 64150,00 грн (10%, 20%, 30% від провізної плати).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами ст.307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 ст.919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 п.23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1. Правил).

Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил).

Пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Судом встановлено, що 01.02.2020 за залізничною накладною №45243052 залізницею було прийнято до перевезення вагон №66565029, який доставлено позивачу 08.02.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (676 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вагоні №66565029 на 1 добу.

Таким чином, суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №66565029.

Крім того, як встановлено судом, 10.06.2020 за залізничною накладною №46032702 залізницею було прийнято до перевезення вагон №62197975, який доставлено позивачу 18.06.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві, залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (459 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №62197975 на суму 961,20 грн.

Також судом встановлено, що 17.12.2019 залізницею було прийнято до перевезення вагон №56952948, який доставлено позивачу 08.01.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 16 діб.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (459 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 17 діб.

Акт від 06.01.2020 №665 про збільшення терміну доставки вантажу на 4 доби матеріали справи не містять. Суд зазначає, що в будь-якому разі даний акт складений після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

Таким чином, суд вважає нарахування позивачем штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №56952948 обґрунтованим, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає 2728,50 грн штрафу.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №48035836 залізницею 09.03.2020 прийнято до перевезення вагон №62639638, який доставлено 17.03.2020 (повідомлено одержувача з урахуванням досильної накладної 18.03.2020).

Як зазначив позивач у позовній заяві, залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби, так як вантажоодержувача фактично повідомлено 18.03.2020, внаслідок чого обґрунтованими є вимоги про стягнення штрафу у розмірі 10% від провізної плати на суму 1064,50 грн.

Крім того 14.03.2020 за залізничною накладною №48105118 залізницею прийнято до перевезення вагон №53505558, який доставлений позивачу 27.03.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 7 діб.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 8 діб, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №53505558 на суму 3193,50 грн. При цьому акти, на які містяться посилання у графах 49 залізничної накладної №48105118 та досильної накладної, відповідачем до матеріалів справи не представлені.

Також судом встановлено, що 29.03.2020 залізницею було прийнято до перевезення вагони №№53519344, 60032737, 53723631, 56319650. Вказані вагони були доставлені позивачу 09.04.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу в цих вагонах на 4 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 6 діб.

Графа 49 залізничної накладної №48321830 не містить посилання на акти загальної форми про продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці, а акти, які перелічені у графі 49 досильної накладної, відповідачем суду не надані.

Таким чином, суд вважає нарахування позивачем штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№53519344, 60032737, 53723631, 56319650 обґрунтованим, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає 12774,00 грн штрафу (3193,50 грн*4 вагони).

30.03.2020 за залізничною накладною №48327753 залізницею прийнято до перевезення вагон №54785092, який доставлений позивачу 09.04.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 3 доби.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 5 діб.

Графа 49 залізничної накладної №48327753 не містить посилання на акти загальної форми про продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці, а акти, які перелічені у графі 49 досильної накладної відповідачем суду не надані та складені після закінчення терміну доставки вантажу.

На підставі викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №54785092 на суму 2129,00 грн.

Також судом встановлено, що 30.03.2020 за залізничною накладною №48333496 залізницею прийнято до перевезення вагони №№52523065, 55025613, 67833152, 52966635, вказані вагони були доставлені позивачу 09.04.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу в цих вагонах на 3 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 5 діб.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №48333496 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу.

На підставі викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№52523065, 55025613, 67833152, 52966635 на суму 8516,00 грн (2129,00 грн*4 вагони).

23.05.2020 за залізничною накладною №48911549 залізницею прийнято до перевезення вагони №№63162440, 60029774, які доставлені одержувачу 02.06.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 3 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 4 доби.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №48911549 та досильної накладної не містять обставин, які є підставою для продовження терміну доставки вантажу.

На підставі викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№63162440, 60029774 на суму 4258,00 грн (2129,00 грн*2 вагони).

26.05.2020 за залізничною накладною №48947584 залізницею прийнято до перевезення вагони №№61015541, 56862766, 53577466, 53541330, які доставлені позивачу 04.06.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 4 доби.

На підставі викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№61015541, 56862766, 53577466, 53541330 на суму 4242,70 грн (1064,50 грн*3 вагони + 1049,20 грн).

26.05.2020 за залізничною накладною №48947634 залізницею прийнято до перевезення вагони №№56122252, 62015565, які доставлені позивачу 04.06.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вагоні №56122252 на 5 діб, а у вагоні №62015565 на 2 доби.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу у вагонах №56122252 та №62015565 на 4 доби.

Відповідачем надано суду акт загальної форми №1А від 01.06.2020 про продовження терміну доставки вантажу у вагоні №62015565 на 3 доби не з вини залізниці, однак суд не приймає зазначений акт в якості належного та допустимого доказу на підтвердження продовження терміну доставки вантажу, оскільки він складений після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.

На підставі викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №561222522 на суму 3147,60 грн та штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №62015565 на суму 1064,50 грн.

31.05.2020 за залізничною накладною №49005267 залізницею прийнято до перевезення вагон №62610316, який доставлено позивачу 09.06.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 3 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (818 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у цьому вагоні на 4 діб.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №49005267 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу.

З урахуванням викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №561222522 на суму 2129,00 грн.

31.05.2020 за залізничною накладною №49011331 залізницею прийнято до перевезення вагони №№63243836, 56951866, які доставлено позивачу 08.06.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 3 доби.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (818 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у цих вагонах на 3 доби.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №49011331 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№63243836, 56951866 на суму 4258,00 грн (2129,00 грн*2).

11.12.2019 за залізничною накладною №52948395 залізницею прийнято до перевезення вагон №64058035, який доставлено позивачу 19.12.2019.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 3 доби.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №52948395 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.

З урахуванням викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №64058035 на суму 1064,50 грн.

06.02.2020 за залізничною накладною №53636254 залізницею прийнято до перевезення вагон №53263588, який доставлено позивачу 14.02.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у цьому вагоні на 1 добу.

Таким чином суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №53263588.

07.02.2020 за залізничною накладною №53645974 залізницею прийнято до перевезення вагони №№63243968, 62964937, які доставлено позивачу 14.02.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53645974 відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№63243968, 62964937 на суму 2129,00 грн (1064,50 грн*2).

07.02.2020 за залізничною накладною №53645982 залізницею прийнято до перевезення вагони №№54040688, 50045798, які доставлено позивачу 14.02.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53645982 відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№54040688, 50045798 на суму 2129,00 грн (1064,50 грн*2).

11.02.2020 за залізничною накладною №53690640 залізницею прийнято до перевезення вагони №№56331655, 53420154, які доставлено позивачу 19.02.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 3 доби.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53690640 відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.

З урахуванням викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№56331655, 53420154 на суму 2129,00 грн (1064,50 грн*2).

27.02.2020 за залізничною накладною №53900189 залізницею прийнято до перевезення вагон №56944234, який доставлено позивачу 19.03.2020.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 14 діб.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 16 діб.

Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53900189 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №56944234 на суму 3193,50 грн.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вище перелічених вагонах.

Отже, за розрахунком суду, загальна сума штрафу, нарахованого за прострочення доставки відповідачем вантажу у всіх перелічених вагонах, становить 61111,50 грн.

Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності обставин, що є підставами для збільшення терміну доставки вантажу та звільнення відповідача від відповідальності, зокрема вказаних у п.п.41, 116 Статуту, п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Стосовно заперечень відповідача щодо затримки доставки деяких вагонів не з вини залізниці суд відзначає, що п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачено, що у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Однак, належними і допустимими доказами відповідач існування зазначених вище обставин не довів. Як вже зазначалося судом, у залізничних накладних містяться посилання на акти загальної форми та комерційні акти, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для продовження термінів доставки вантажів. Проте, в повному обсязі такі документи відповідач до справи не надав. Тим більше, в ряді випадків акти загальної форми складені вже після закінчення встановленого терміну доставки вантажів та свідчать про продовження терміну доставки, однак на думку суду, продовження терміну доставки вантажу можливе до його закінчення, а не після того, як встановлений термін доставки вантажу закінчився. Відтак, такі документи не можуть слугувати беззаперечними доказами порушення строків доставки вантажу з незалежних від відповідача причин, і, як наслідок, бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності.

Суд вказує, що згідно приписів підпункту "в" п.130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу з вини залізниці є накладна, в якій відображені дати відправки вантажу та дата прибуття вантажу на станцію призначення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню на суму 61111,50 грн.

Що стосується заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, то суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.42 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.2008, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Таким чином, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Разом з тим суд вказує, що для застосування вищевказаних правових норм щодо зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач повинен довести наявність тих обстави, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

В той час відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, зокрема, тяжкого фінансового становища відповідача, завдання збитків, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення, в відтак, клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, Львівська обл., місто Львів, вул.Козельницька, будинок 15, ідентифікаційний код 23269555) в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" (24321, Вінницька обл., місто Ладижин, вул.Наконечного, будинок 173, ідентифікаційний код 05470928) штраф у розмірі 61111 (шістдесят одна тисяча сто одинадцять) грн 50 коп та 2002 (дві тисячі дві) грн 44 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова