СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа № 922/4211/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - керівник ОСОБА_7., витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

від третьої особи - ОСОБА_1 , адвокат Зайцева Н.А., ордер АХ №1019860 від 25.09.2020

від третьої особи - ОСОБА_2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , м. Почаїв, Тернопільська область (2000 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2020 р. у справі №922/4211/19 (суддя Сальнікова Г.І.; повний текст рішення складено 29.04.2020р. у м. Харкові)

за позовом ОСОБА_3 , м. Почаїв, Тернопільська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль", м. Харків

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_1 , м. Бровари, Київська область,

ОСОБА_2 , м. Київ

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколами № 3 від 02.07.2012 та № 4 від 30.08.2013,-

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2019р. ОСОБА_3 , м. Почаїв, Тернопільська область звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль", м. Харків про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколами № 3 від 02.07.2012 та № 4 від 30.08.2013, з моменту їх прийняття (т.1, а.с 5-7).

Позов обгрунтований тим, що процедура скликання і проведення зборів відбулась без дотримання вимог закону та статуту товариства, рішення загальних зборів, оформлені протоколами №3 від 02.07.2012 та 34 від 30.08.2013, мають бути визнані недійсними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2020 відкрито провадження у справі №922/4211/19, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с. 28-30).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Бровари, Київська обл. та ОСОБА_2 , м. Київ (т.1, а.с. 54-56).

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.04.2020р. по справі №922/4211/19 у позові відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що на момент прийняття оспорюваних рішень від 02.07.2012 та від 30.08.2013 позивачем було відчужено свої права як учасника товариства шляхом дарування, тому права як учасника товариства у нього припинилися, права останнього внаслідок прийняття зазначених рішень порушено не було, а обраний позивачем спосіб захисту не направлений на реальне відновлення порушеного корпоративного права.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду позивач, ОСОБА_3 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2020 року (заявником допущено описку в даті рішення суду замість вірної дати 24.04.2020 зазначено 28.01.2020) по справі №922/4211/19 та ухвалити нове рішення, яким рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сервіс-Профіль", оформлені протоколами №3 від 02.07.2012 року та №4 від 30.08.2013, визнати недійсними з моменту їх прийняття (т.2, а.с. 8-11).

Апелянт вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значенням для справи.

Скаржник зазначає, що ухвалою від 28.01.2020 господарський суд залучив в якості третіх осіб колишніх учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від колишнього учасника товариства ОСОБА_1 надійшла відповідна заява, то колишній учасник товариства ОСОБА_2 був залучений за ініціативою самого суду.

У заяві про залучення ОСОБА_1 , як третьої особи, останній зазначив, що відповідно до статуту, який діяв на момент проведення оскаржуваних зборів, він був учасником товариства, а відтак рішення у даній справі може суттєво вплинути на його права та обов`язки. На які саме права і обов`язки заявника могло б вплинути зазначене рішення не пояснив.

Так, залучаючи до участі ОСОБА_1 , господарський суд зазначив, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають перебувати з однією із сторін у правовідносинах, які в результаті прийняття судового рішення у справі зазнають певних змін.

У яких правовідносинах колишні учасники перебувають із самим товариством або його іншим учасником, господарський суд не зазначив, як не зазначив, яких змін ці правовідносини (відсутні правовідносини) зазнають внаслідок ухвалення рішення у спорі між товариством та його іншим учасником.

На думку апелянта, така підстава, як сама лише участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у господарському товаристві, є надуманою для їх залучання у дану справу в якості третіх осіб, оскільки результат вирішення спору залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав ОСОБА_3 , тобто позивача, під час скликання та проведення загальних зборів, а не корпоративних прав зазначених осіб.

Скаржник вважає, що встановивши, що позивач уклав з іншою особою договір дарування частки, у зв`язку з чим, на думку суду, саме обдарований став учасником товариства на момент прийняття спірних рішень, господарський суд мав би залучити в якості третьої особи саме обдарованого, оскільки саме участь певних осіб ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) у ТОВ стала підставою для залучення їх до участі у судовій справі у якості третіх осіб.

Апелянт також зазначає, що підставою для відмови у задоволенні позову стала відсутність порушень прав та охоронюваних законом інтересів позивача відповідачем. Такого висновку господарський суд дійшов виходячи з обставин, які були встановлені судами та були предметом розгляду справ №820/1050/15 та №642/3206/17.

Скаржник не погоджується з висновком господарського суду, що права ОСОБА_3 (позивача) на участь у ТОВ «Сервіс Плюс» є припиненими з 11.06.2012, тоді як оскаржувані рішення загальних зборів, які є предметом оскарження у даній справі прийнято 02.07.2012 та 30.08.2013, відповідно, (в період, коли носієм корпоративних прав не являється) право участі у товаристві останнього було припинено, в зв`язку з чим прийняття рішень загальних зборами товариства у вказаний період не впливає на права позивача та не перебуває в залежності від волевиявлення останнього. З огляду на вказані вище обставини, суд дійшов висновку, що право власності позивача ОСОБА_3 на частку розміром 47% у статутному капіталі ТОВ «Сервіс Профіль» припинилось 11.06.2012, а отже припинилися й корпоративні права, що пов`язані з цією часткою.

Апелянт стверджує, що рішенням зборів учасників товариства, оформленим протоколом №3, останній був позбавлений частки у статутному капіталі та виключена зі складу юридичної особи всупереч її волі та без її відома, тож за всіма обставинами є стороною даного корпоративного спору.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О. , судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф. (т.2, а.с. 1).

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Чернота Л.Ф. сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О. , судді Гребенюк Н.В., Зубченко І.В. (т.2, а.с. 25).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 року по справі №922/4211/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2020 р по справі №922/4211/19, встановлено строк відповідачу та третім особам до 29.09.2020 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (т.2, а.с. 26-28).

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Гребенюк Н.В. сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О. , судді ОСОБА_8, Зубченко І.В. (т.2, а.с. 36).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 року по справі №922/4211/19 призначено справу до розгляду на 04.11.2020 о 09:30 год. (т.2, а.с. 37-38).

01.10.2020р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від третьої особи ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи, який був відправлений поштою 29.09.2020, у якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2020 у справі №922/4211/19 без задоволення, а рішення без змін (т.2, а.с. 39-44).

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та долучений до матеріалів справи.

Відзиви від інших учасників справи до Східного апеляційного господарського суду не надходили.

27.10.2020 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_7 надійшло клопотання про залучення у якості третьої особи на стороні позивача.

Щодо заяви про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

В обгрунтування вказаного клопотання ОСОБА_7 зазначає, що господарський суд вирішив питання про права, обов`язки останнього, у зв`язку з чим просить залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача.

Відповідно до ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що до суду першої інстанції з таким клопотанням не звертався.

Виходячи з предмету даного спору, судова колегія дійшла висновку про те, що ОСОБА_7 на момент проведення загальних зборів учасників товариства 02.07.2012р. не був учасником корпоративних відносин та оскаржуване рішення взагалі не може вплинути на права та обов`язки останнього.

Таким чином, розглянувши клопотання ОСОБА_7 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення як необгрунтованого.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2020 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_8 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О. , судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф. (т.2, а.с. 84).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 у справі №922/4211/19 оголошено перерву до 25.11.2020 о 10:00 год.

25.11.2020 до початку судового засідання через канцелярію суду надані пояснення відповідача, у яких останній зазначає, що позивач ОСОБА_3 подарувала свої корпоративні права ОСОБА_7 не 11.06.2012, а 11.12.2012, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою самої дарувальниці та договором дарування, який міститься в реєстраційній справі.

25.11.2020 до початку судового засідання через канцелярію суду відповідачем надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Розглянувши клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 1-3 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції вважає, що нові докази подані відповідачем на стадії апеляційного провадження, а тому судом першої інстанції не могли досліджуватись, як наслідок, у відповідача не могло виникнути право на подання відповідного клопотання, оскільки цих доказів під час розгляду справи судом першої інстанції у матеріалах справи не містилось. Доказів неможливості подання з причин, що об`єктивно не залежали від нього, заявник суду не надав, а відтак надані відповідачем документи суд апеляційної інстанції залишає без розгляду.

Також, 25.11.2020 до початку судового засідання через канцелярію суду відповідачем надано клопотання про витребування доказу, а саме договору дарування корпоративних прав, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_7 11.12.2012.

Розглянувши клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обгрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Клопотання про витребування доказів було заявлено відповідачем та не зазначено, які конкретно заходи ним було вжито для самостійного отримання витребуваних доказів, а також не зазначено причини неможливості отримання цих доказів самостійно.

Крім того, колегія суддів зазначає, що задоволення клопотання про витребування доказів на стадії апеляційного провадження, за вище встановлених обставин справи, фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За таких обставин відсутні підстави для витребування відповідних доказів на стадії апеляційного провадження, клопотання відхилене.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до пункту 5.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль", затвердженого рішенням Загальних зборів товариства № 1 від 30 жовтня 2007 року, частки учасників Товариства становили: 51% (20346 грн) - ОСОБА_1 ; 47 % (18750 грн) - ОСОБА_3 ; 2 % (798) - ОСОБА_2 (т.1, а.с. 15-20).

На підставі заяви ОСОБА_3 від 02.07.2012 про вихід позивача зі складу учасників Товариства та передачу всіх своїх прав та обов`язків учасника на користь ОСОБА_1 , відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль", за результатами яких прийнято оскаржуване рішення, оформлене протоколом № 3 від 02.07.2012, (т.1, а.с. 21-22) яким:

- виведено позивача зі складу учасників Товариства на підставі нотаріально посвідченої заяви про вихід шляхом передачі належної їй частки 47% статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_1 ;

- розподілено частки учасників таким чином: частка ОСОБА_1 - 98% (39096,00 грн), ОСОБА_2 - 2% (798,00 грн) статутного капіталу Товариства.

- затверджено статут у новій редакції у зв`язку зі зміною учасників товариства.

- уповноважено директора провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.

Також, із матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль", оформлене протоколом № 4 від 30.08.2013 виведено зі складу учасників Товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі нотаріально засвідчених заяв про вихід та передачі їхніх часток на користь ОСОБА_9 , яка стала єдиним учасником Товариства з часткою 100% у статутному капіталі Товариства (т.1, а.с. 24-25).

Позивач стверджував, що про проведенні 02.07.2012 та 30.08.2013 зборів повідомлена не була, участі у зборах не брала, в реєстрі зборів не розписувалась, протоколи, складені за результатами проведених зборів не підписувала, заяви про вихід із товариства не підписувала, тому з огляду на те, що прийняті загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення зборів та прийняття рішень, а також у зв`язку із тим, що процедура скликання і проведення зборів відбулася без дотримання вимог ЗУ "Про господарські товариства" та статуту товариства, а тому рішення загальних зборів, оформлені протоколами №3 від 02.07.2012 та № 4 від 30.08.2013 мають бути визнані недійсними.

Заслухавши представника відповідача, представника третьої особи від ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції здійснює перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, в редакціях, чинних на момент прийняття оспорюваних рішень загальних зборів товариства.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 922/4316/14). Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Профіль", оформлені протоколами №3 від 02.07.2012 та №4 від 30.08.2013 були прийняті з порушенням корпоративних прав учасника ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 98 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній станом на дату прийняття загальними зборами учасників ТОВ «Сервіс профіль» спірних рішень) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

За змістом наведених вище положень закону, сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи. При цьому, учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору, зокрема, про визнання недійсними рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обгрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Тобто, право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають ті його учасники, які були учасниками на дату прийняття рішення, що оскаржується (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/7847/17, від 12.06.2018 у справі № 910/10134/17, від 04.09.2018 у справі 915/593/17, від 16.10.2018 у справі № 910/15792/14).

Таким чином, під час вирішення корпоративного спору суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Як зазначалось вище, предметом оскарження у даній справі є прийняті загальними зборами учасників ТОВ "Сервіс Профіль" рішення від 02.07.2012, оформлене протоколом №3 та рішення від 30.08.2013, оформлене протоколом № 4, які, за твердженням ОСОБА_3 порушують її корпоративні права як учасника товариства. При цьому, в ході розгляду справи господарським судом встановлено, що прийняттю оскаржуваних рішень у часовій хронології передувало укладення договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль" від 11.06.2012.

З зазначеного договору ОСОБА_3 , як засновник (учасник) товариства подарувала, а ОСОБА_7 прийняв в дарунок частку розміром 47% статутного капіталу, яка належала дарувальнику, а також всі майнові та корпоративні права, що випливають із володіння цією часткою.

Зазначені обставини були встановлені судами та були предметом розгляду справ №820/1050/15 та №642/3206/17 (т.1, а.с. 79-86). Так, із обставин справи вбачається, що 11.06.2012 позивач - ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_7 (директору та учаснику Товариства), а ОСОБА_7 прийняв частку розміром 47% у статутному капіталі ТОВ "Сервіс Профіль", яка належала дарувальнику, а також всі майнові та корпоративні права, що випливають із володіння цією часткою.

Зазначена обставина встановлена Постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1050/15 від 10.03.2015 за позовом ОСОБА_7 до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації (т.1, а.с.79-81).

Також, зазначена обставина підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.10.2017 по справі № 642/3206/17, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.10.2017, про встановлення факту виходу зі складу учасників ТОВ "Сервіс Профіль" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1, а.с. 82-86). Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, як вірно зазначено господарським судом, в розумінні ст. 75 ГПК України не підлягає доведенню факт передачі ОСОБА_3 частки розміром 47% у статутному капіталі ТОВ "Сервіс Профіль" ОСОБА_7 за договором дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Профіль" від 11.06.2012. Згідно з ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Правом власності відповідно до статті 316 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, частка в статутному капіталі ТОВ "Сервіс Профіль" є об`єктом цивільних прав або, інакше, майном у розумінні статті 190 ЦК України. Тобто частка в статутному капіталі товариства може бути об`єктом права власності. Разом з цим від права на частку слід відрізняти корпоративні права учасника, так звані «права з частки». Корпоративні права учасника визначаються часткою в статутному капіталі господарського товариства, тобто корпоративні права обумовлені наявністю в особи прав на частку в статутному капіталі господарського товариства. Корпоративні права, на відміну від права на частку, не можуть бути об`єктом права власності. У разі відсутності в особи права на частку в статутному капіталі товариства в неї відсутні і корпоративні права. Відповідно, у разі припинення в особи права власності на частку, як наслідок припиняються і її корпоративні права учасника товариства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 №922/333/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 638 ЦК України визначено, що моментом укладення договору вважається досягнення сторонами в належній формі всіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття (частина 1 статті 722 Цивільного кодексу України).

Як вірно враховано господарським судом, відповідно до Договору дарування від 11.06.2012 ОСОБА_7 прийняв від ОСОБА_3 частку розміром 47% у статутному капіталі ТОВ "Сервіс Профіль".

Пунктом 1 частини 1 статті 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Отже відчуження власником свого майна (у спірних правовідносинах - частки в статутному капіталі) за правочином (купівлі-продажу, дарування, міни тощо) є підставою припинення права власності на це майно, що залежить саме від волі власника.

За змістом ст. 363 ЦК України право власності на частку у статутному капіталі ТОВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

На підставі викладеного, особа, яка придбала частку у статутному капіталі ТОВ, здійснює права і виконує обов`язки учасника з моменту набуття права власності на частку.

З огляду на вказані вище обставини, господарський суд дійшов правомірного висновку, що в розумінні наведених вище норм, право власності позивача - ОСОБА_3 на частку, розміром 47% у статутному капіталі ТОВ "Сервіс Профіль" припинилось 11.06.2012, а отже припинилися й корпоративні права, що пов`язані з цією часткою.

Отже, права ОСОБА_3 (позивача) на участь у ТОВ "Сервіс Профіль" є припиненими з 11.06.2012, тоді як оскаржувані рішення загальних зборів, які є предметом оскарження у даній справі прийняті 02.07.2012 та 30.08.2013, відповідно, (в період, коли позивач носієм корпоративних прав не являється) право участі у товаристві останнього було припинено, в зв`язку з чим прийняття рішень загальним зборами товариства у вказаний період не впливає на права позивача та не перебуває в залежності від волевиявлення останнього.

Водночас, господарський суд вірно зазначив, що припинення права шляхом їх відчуження (у даному випадку дарування) учасника з товариства має наслідком припинення корпоративних правовідносин між учасником і товариством, і з такого моменту учасник втрачає право брати участь в управлінні товариством, оскільки таке право набуте іншою особою.

В той же час, умовою для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Вищевказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 927/699/17. Як визначено частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи те, що станом на момент прийняття оспорюваних рішень від 02.07.2012 та від 30.08.2013 позивачем було відчужено свої права як учасника товариства шляхом їх дарування, тому права як учасника товариства у нього припинилися, з метою поновлення яких заявлено даний позов, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що права останнього внаслідок прийняття зазначених рішень порушено не було, а обраний позивачем спосіб захисту не направлений на реальне відновлення порушеного корпоративного права.

Аргументи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, що рішенням зборів учасників товариства, оформленим протоколом №3 від 02.07.2012, останній був позбавлений частки у статутному капіталі та виключен зі складу юридичної особи всупереч його волі та без його відома, тож за всіма обставинами є стороною даного корпоративного спору є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанцій з наступного.

Доказом підтвердження передачі ОСОБА_3 визначеної частки у статному капіталі ТОВ "Сервіс Профіль" є договір дарування, обставини існування цього договору були встановлені судами у справах №820/1050/15 та №642/3206/17. Постанова Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі №820/1050/15 та рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 06.10.2017 у справі №642/3206/17 набрали законної сили.

Таким чином, твердження скаржника є безпідставними та такими, що ні підтверджені жодними доказами.

Щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, стосовно участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у господарському товаристві, є надуманими для їх залучання у дану справу в якості третіх осіб, оскільки результат вирішення спору залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав ОСОБА_3 , тобто позивача під час скликання та проведення загальних зборів, а не корпоративних прав зазначених осіб, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент проведення загальних зборів товариства, оформлених протоколом №3 від 02.07.2012 та №4 від 30.08.2013 були учасниками ТОВ «Сервіс Профіль».

Отже, спір про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформлених вищевказаними протоколами безпосередньо пов`язаний із корпоративними правами зазначених осіб, як учасників товариства на момент проведення загальних зборів.

Оспорюваним рішенням, оформленим протоколом №3 від 02.07.2012 не тільки виведено ОСОБА_3 зі складу товариства, а й розподілено частки учасників ОСОБА_1 - 98%, ОСОБА_2 -2% та затверджено статут у новій редакції.

Оспорюваним рішенням, оформленим протоколом №4 від 30.08.2013 оформлені рішення про виведення зі складу учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та передання їх часток на користь ОСОБА_9 .

Рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків спрямованих на регулювання відносин у різних питаннях діяльності товариства, і мають обов`язків характер для суб`єктів цих відносин.

Відтак, господарський суд правомірно залучив третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2020 у справі №922/4211/19 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 269, 273, 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2020 у справі №922/4211/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2020 у справі №922/4211/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 27.11.2020.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота