ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5874/19
За заявою розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) про визнання недійсним договору поставки №19 від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "НАЙТЛИС" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт"

в межах справи №904/5874/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР", м. Дніпро

до боржника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, )

про визнання банкрутом

Суддя Мартинюк С.В.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

від ТОВ "НАЙТЛИС": не з`явився;

від ОСОБА_1 : не з`явився;

від боржника: Поліщук К.В., дов. від 01.12.2019, адвокат;

розпорядник майна СТОВ "Агрофірма "Агросвіт": Лукашук В.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР" 09.12.2019 звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 19.12.2019.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ). Визнано грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР" в загальній сумі 15129098,76 грн. (основний борг - 13 402 750,52 грн., проценти - 1 726 348,24 грн.). Грошові вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР» у розмірі 5 336 366,22 грн. (пеня, 3% річних, штрафні санкції) - відхилені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, призначено розпорядником майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича (свідоцтво №1885 від 21.12.18р., адреса для листування: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, а/с 3507). Призначено попереднє засідання суду на 25.02.2020р. о 10:00год.

19.12.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет Господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ), № 64376.

28.12.2019 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМІНВЕСТ-2018" надійшла апеляційна скарга № б/н від 28.12.19 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019р.

Справа № 904/5874/19 направлена до Центрального апеляційного господарського суду.

27.03.2020 справу № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2020 задоволено заяву судді Владимиренко І.В. про самовідвід від розгляду справи № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) в тому числі з розгляду заяв, клопотань, заяв з кредиторськими вимогами до банкрута та позовних проваджень в межах провадження у справі про банкрутство.

Справу 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) в тому числі заяви, клопотання, заяви з кредиторськими вимогами до банкрута та позовні провадження в межах провадження у справі про банкрутство передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

За результатами проведення автоматизованого розподілу справу №904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) в тому числі заяви, клопотання, заяви з кредиторськими вимогами до банкрута передано для розгляду судді Мартинюку С.В.

Ухвалою господарського суду від 08.04.2020 справу №904/5874/19 прийнято до провадження.

16.04.2020 до суд надійшов від Центрального апеляційного господарського суду запит справи про термінове надсилання справи, у зв`язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест-2018" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020, для подальшого направлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

16.04.2020 господарський суд направив супровідним листом до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/5874/19.

21.05.2020 до господарського суду надійшли заяви арбітражного керуючого Лукашука В.В. вих. №№02-08/419, 02-08/393, 02-08/392, 02-08/399, 02-08/470, 02-08/472, 02-08/468, 02-08/395, 02-08/397, 02-08/418, 02-08/398 про визнання недійсними договорів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 відкладено вирішення питання щодо прийняття заяв арбітражного керуючого Лукашука В.В. вих. №№02-08/419, 02-08/393, 02-08/392, 02-08/399, 02-08/470, 02-08/472, 02-08/468, 02-08/395, 02-08/397, 02-08/418, 02-08/398 про визнання недійсними договорів до розгляду, до повернення матеріалів справи № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) до господарського суду Дніпропетровської області.

10.09.2020 матеріали справи № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області.

15.09.2020 від розпорядника майна надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 прийнято заяву розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) про визнання недійсним договору поставки №19 від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "НАЙТЛИС" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" до розгляду та призначено судове засідання для розгляду заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) про визнання недійсним договору поставки №19 від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "НАЙТЛИС" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" на 06.10.2020.

06.10.2020 від розпорядника майна надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами проведення судового засідання 06.10.2020 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено про відкладення розгляду заяви у судовому засіданні на 19.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 відкладено судове засідання з розгляду заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) про визнання недійсним договору поставки №19 від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "НАЙТЛИС" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" на 28.10.2020.

28.10.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Мартинюка С.В. на лікарняному в період з 27.10.20 по 06.11.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) на 25.11.2020.

В обґрунтування заяви, розпорядник майна посилається на те, що документів на підтвердження поставки продукції до СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», оскаржуваного договору не надано. За твердженням заявника, надання в підтвердження поставки товарів за Договором поставки №19 від 01.06.2018 року лише видаткових накладних, не може підтверджувати здійснення поставки товарів, оскільки відсутні належним чином оформлені ТТН, рахунки-фактури, прибуткові квитанції та податкові накладні з квитанціями.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

01.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАЙТЛИС» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросвіт» було укладено Договір поставки №19 (надалі Договір поставки №19). Згідно з п.1.1. Договору поставки №19 ТОВ «НАЙТЛИС» (Продавець) зобов`язалося поставити і передати у власність Відповідачу 1, а Відповідач 1 прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Загальна вартість даного Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього Договору згідно накладних, що є невід`ємними частинами даного Договору.

ТОВ «НАЙТЛИС» згідно видаткових накладних №Н-016 від 01.06.2018 року, здійснило поставку Товару СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», на загальну суму 956 777,91 (дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч сімсот сімдесят сім грн. 91 коп.) гривень та №Н-017 від 04.06.2018 року, здійснило поставку Товару СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», на загальну суму 584 180, 38 (п`ятсот вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят грн. 38 коп.) гривень. ТОВ «НАЙТЛИС» зобов`язання виконав повністю поставивши Товар за Договором поставки №19, а СТОВ «Агрофірма «Агросвіт» оплату Товару не здійснило, не виконавши зобов`язання по Договору поставки №19 в загальній сумі 1 540 958, 29 (один мільйон п`ятсот сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім грн. 29 коп.) гривень з ПДВ.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог; правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Таким чином, ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період трьох років до відкриття справи про банкрутство або після відкриття справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня відкриття справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, частиною 1 ст. 42 Кодексу встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Кодексі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми.

Оскаржуваний правочин відбувся в межах трирічного строку, що передував відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Як зазначалось вище, арбітражний керуючий як на підставу визнання договору недійсним посилався не те, що документів на підтвердження поставки продукції до СТОВ «Агрофірма «Агросвіт». За твердженням заявника, надання в підтвердження поставки товарів за Договором поставки №19 від 01.06.2018 року лише видаткових накладних, не може підтверджувати здійснення поставки товарів, оскільки відсутні належним чином оформлені ТТН, рахунки-фактури, прибуткові квитанції та податкові накладні з квитанціями.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони.

Правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.п. 1-3, 5-6 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 234 Цивільного кодексу України передбачає, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. При чому такі цілі можуть бути протизаконними, або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними": судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Таким чином, при вирішенні спорів про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14.10.1997 року № 363,товарно-транспортна накладна (ф. № 1-ТН) єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Стосовно відсутності податкових накладних, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 201.10 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Факт наявності або відсутності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає лише на наявність або відсутність права покупця на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту і не є підтвердженням або спростуванням здійснення поставки товару. У разі порушення встановлених строків для реєстрації податкової накладної до порушника застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, відсутність реєстрації податкової накладної не підтверджує та не спростовує факту поставки.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Заявником не доведено фіктивності господарських операцій, вчинених на виконання оскаржуваних договорів, так само як і не доведено фіктивності чи несправжності первинних документів на підставі яких відбувалась поставка за оскаржуваним договором.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) про визнання недійсним договору поставки №19 від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "НАЙТЛИС" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт".

Керуючись ст. 3-4, 12, 73-74, 76-79, 118, 129, 233, 235-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 2, 7, 42, 60-61, п. 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/399 від 13.05.2020) про визнання недійсним договору поставки №19 від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "НАЙТЛИС" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 25.11.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 30.11.2020.

Суддя С.В. Мартинюк