ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 листопада 2020 року справа № 925/1520/20

м. Черкаси

Суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка до ОСОБА_2 про стягнення 657705,80 грн. збитків, заподіяних товариству його директором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) як учасник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, якому належить більше 10 відсотків статутного капіталу цього товариства, звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (вул. Б. Хмельницького, буд. 15, с. Потоки, Катеринопільський район, Черкаська область, 29533, ) до директора цього товариства ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення з останнього заподіяних ним товариству збитків в розмірі 657705,80 грн., наявність яких стала підставою для відмови ОСОБА_1 у виплаті їй дивідендів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 4 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

ОСОБА_1 до позовної заяви доказів сплати судового збору в установлених порядку і розмірі не подала, натомість вказала у позові, що на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору за таким позовом, поданим нею в інтересах іншої особи відповідно до вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України у разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Отож з п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" випливає, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту лише прав та інтересів інших осіб, а не своїх прав та інтересів, в тому числі і опосередковано.

У даному випадку ОСОБА_1 звернулася до господарського суду не просто як громадянин, а як учасник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка із часткою у його статутному капіталі більше 10 відсотків, про стягнення збитків, заподіяних цьому товариству його директором. Таким чином, за цим позовом ОСОБА_1 захищає свої майнові права як учасника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, в тому числі і на одержання дивідендів.

З огляду на викладене господарський суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як таке, що ґрунтується на довільному тлумаченні норм Закону України "Про судовий збір" та Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивачем сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отож ОСОБА_1 за подання нею вказаної вище позовної заяви мала сплатити 9865,59 грн. судового збору, що становить 1,5 відсотка ціни позову.

Не подання ОСОБА_1 з позовом доказів сплати в установленому порядку 9865,59 грн. судового збору є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України слід залишити без руху для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Установити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області документів на підтвердження сплати у встановленому порядку 9865,59 грн. - протягом п`яти днів з дня одержання цієї ухвали.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

Суддя М.В. Дорошенко