ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 справа № 914/2601/20

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС», м. Львів

про стягнення 43 701, 38 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: Савко Н.В. - представник;

від відповідача: не з`явився.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» про стягнення 43 701, 38 грн.

Ухвалою суду від 08.10.2020 відкрито провадження у справі № 914/2601/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 02.11.2020.

Ухвалою суду від 02.11.2020 розгляд справи було відкладено на 23.11.2020, у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, про що останнього було повідомлено в порядку ст. 120, 121 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.11.2020, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 23.11.2020 повторно в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, ухвали суду були скеровані відповідачу за зареєстрованим місцем знаходження відповідача та на адресу суду не повернуті відділенням поштового зв`язку, тому суд вважає, що відповідач належним чином був повідомленний про дату та час судового засідання.

Згідно приписів п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 23.11.2020 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (надалі позивач, орендодавець) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» (надалі відповідач, орендар) про стягнення 43 701, 38 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 28.02.2012 між сторонами у справі укладено договір оренди нерухомого державного майна № 38.

Пунктом 5.3 договору визначено, що одним із обов`язків орендаря є сплата орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 70 % - до державного бюджету;

- 30 % - на рахунок балансоутримувача.

Згідно з п. 3.7 договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

В порушення умов договору відповідач не здійснив сплати орендної плати, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 37 932, 05 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання вищевказаного зобов`язання, позивачем, на підставі п. 3.7 договору, нараховано пеню в розмірі 1 976, 12 грн та на підставі п. 3.8 договору штраф в розмірі 3 793, 21 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача вищевказаних сум.

Позиція відповідач.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи із таких мотивів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

06.03.2019 Фонд державного майна України наказом № 232 "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України" утворив регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях. Згідно з п. 2 даного наказу, регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 15.05.2019 № 459, днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях визначено 15.05.2019.

Судом встановлено, що 28.02.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, правонаступником майна, прав та обов`язків якого, враховуючи зазначене вище, є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та Дочірнім підприємством "СОРЕНСЕН і ХААР" Датської компанії "КОНСЕПТ ПАРТНЕРС" укладено договір оренди нерухомого державного майна № 38, відповідно до п.1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - загальною площею 618,2 кв.м, зокрема: виробничі приміщення площею 86,1 кв. м., сушильні камери площею 322,4 кв.м, естакада столярного цеху площею 209,7 кв.,м, які розміщені за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134, та перебувають на балансі ДП Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» (балансоутримувач). Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30.09.2011 і становить за незалежною оцінкою 453 760, 00 грн без ПДВ.

На виконання умов договору, 28.02.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв майно, що підтверджується актом № 38/2012 приймання-передачі нерухомого державного майна, загальною площею 618, 2 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134.

Згідно з п.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до положень ч.1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з п.3.1. договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (надалі "Методика") і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2011 року суму 5 677, 67 грн. Орендна плата за перший повний місяць оренди - лютий 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди листопад 2011 року на індекс інфляції за грудень 2011 року та січень, лютий 2012 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п.3.2. договору).

Відповідно до п.3.3. договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У разі користуванням майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.4. договору).

У пункті 3.6. договору сторонами погоджено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: одержувач коштів - Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача - 38008294, банк одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку -2002 (код 22080300); 30% на рахунок балансоутримувача.

Згідно з п.5.3. договору, орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за період з січня по серпень 2020 року виконав частково, сплативши лише в загальному розмірі 3 974, 37 грн, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 37 932, 05 грн.

Приписами ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

03.07.2020, з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 11-11-03515 про сплату заборгованості. Однак така претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, однак згідно з актом від 04.08.2020 приймання-передавання нерухомого державного майна по договору оренди нерухомого державного майна від 28.02.2012 № 38 за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134, орендоване майно повернено балансоутримувачу, відповідно договір оренди вважається припиненим 04.08.2020 року.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів сплати відповідачем вищевказаної суми боргу суду не подано, позовні вимоги про стягнення основної суми боргу у розмірі 37 932, 05 грн підлягають до задоволення.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем визначеного строку оплати орендної плати, позивачем за період з 18.02.2020 по 04.08.2020 нараховано пеню в розмірі 1 976, 12 грн та у зв`язку з тим, що заборгованість відповідача становить більше як три місяці, відповідачу нараховано штраф у розмірі 3 793, 21 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Приписами ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.8. договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Зважаючи на те, що заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становить більше як три місяці, останній зобов`язаний сплати штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що становить 3 793, 21 грн.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку пені та штрафу, суд приходить до висновку, що він проведений вірно, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.79 ГПК України).

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене вище, суд прийшов до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "СОРЕНСЕН і ХААР" Датської компанії "КОНСЕПТ ПАРТНЕРС" (79039, Львівська область, м. Львів, вул. Шевченка, 134; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3; , одержувач коштів: ГУК у Львів. обл. / м. Львів / 22080300, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, рахунок № UA 4013002):

- 37 932, 05 грн - основного боргу;

- 1 976, 12 грн - пені;

- 3 793, 21 грн - штрафу;

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "СОРЕНСЕН і ХААР" Датської компанії "КОНСЕПТ ПАРТНЕРС" (79039, Львівська область, м. Львів, вул. Шевченка, 134; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3; , рахунок № UA 0157855, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) 2 102, 00 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 30 листопада 2020 року.

Суддя П.Т. Манюк