ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"02" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3407/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши заяву за вх.№3523/20 від 27.11.2020, подану Фізичною особою-підприємцем Компанієць Вікторією Вячеславівною ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до боржника: Фізичної особи-підприємця Рогулич Михайла Йосиповича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Компанієць Вікторія Вячеславівна звернулась до господарського суду Одеської області із заявою за вх.№3523/20 від 27.11.2020 про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рогулич Михайла Йосиповича заборгованості з орендної плати 85980 грн., пені 2797,07 грн., заборгованості за електропостачання 7773,71 грн. та заборгованості за водопостачання 2916,85 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором суборенди №3 від 08.05.2020 частини нежитлових приміщень загальною площею 259,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 168/18.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.п. 3,4 ч.3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частинами 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За ч.2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, господарський суд встановив, що заявником надано до суду в додатку до заяви про видачу судового наказу незасвідчені копії документів, які не можуть вважатись доказами у розумінні ст. 91 ГПК України. За таких обставин, господарський суд не може встановити відповідність поданих документів дійсним обставинам справи, оскільки заявником не надано ані оригіналів документів, ані належним чином засвідчених копій.

При цьому, господарський суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ч.1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову Фізичній особі-підприємцю Компанієць Вікторії Вячеславівні у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 91, 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Фізичній особі-підприємцю Компанієць Вікторії Вячеславівні у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рогулич Михайла Йосиповича 85980 грн. заборгованості з орендної плати, 2797,07 грн. пені, 7773,71 грн. заборгованості за електропостачання та 2916,85 грн. заборгованості за водопостачання.

2.Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає чинності 02.12.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Ю.С. Бездоля