ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 грудня 2020 року Справа № 903/257/19

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши подання №2912 від 03.09.2020 приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директора боржника ТзОВ «Пакко Холдинг» Войтуня О. М.,

без участі приватного виконавця,

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.07.2019 року у справі № 903/257/198 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг (43005, м. Луцьк, вул. Клима Савури 21а, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" (79008, м. Львів, вул. Пекарська,5/4, код ЄДРПОУ 20831,28 грн., з них 2 562 598, 64 грн. заборгованість, 51566,47 грн. інфляційних, 20890,17 грн. - 3 % річних, а також 39525,83 грн. витрат по судовому збору та 42979,60 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг" - залишено без задоволення; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" задоволено - рішення господарського суду Волинської області від 22 липня 2019 року у справі №903/257/19 в частині відмови у стягненні пені у розмірі 250 682,00 грн. - скасовано; в цій частині прийнято нове рішення, яким позов в даній частині задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг" (43005, м. Луцьк, вул. Клима Савури, 21а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" (79008, м. Львів, вул. Пекарська,5/4, ) 250682,00 (двісті п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят дві 00 коп.) грн. - пені; в решті рішення залишено без змін.

На виконання даних судових рішень 10.10.2019 Господарським судом Волинської області видано накази № 903/257/19-1, № 903/257/19-2, № 903/257/19-3.

16.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. винесено постанову ВП № 60331229 про відкриття виконавчого провадження; про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

08.09.2020 приватний виконавець Павлюк Н. В. звернувся до Господарського суду Волинської області із поданням № 2912 від 03.09.2020 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ТзОВ Пакко Холдинг ОСОБА_1 на строк до повного виконання судового рішення, згідно наказу Господарського суду Волинської області № 903/257/19-1 від 10.10.2019.

В зв`язку з тим, що на момент надходження подання приватного виконавця Павлюка Н. В. справа № 903/257/19 знаходилася у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, неможливо було вирішити питання про прийняття подання приватного виконавця Павлюка Н. В. до розгляду, в зв`язку з чим ухвалою суду від 09.09.2020 відкладено вирішення питання про прийняття подання приватного виконавця Павлюка Н. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі № 903/257/19 до повернення даної справи до Господарського суду Волинської області.

01.12.2020 справа № 903/257/19 повернулась на адресу Господарського суду Волинської області з касаційної інстанції.

В обґрунтування подання №2912 від 03.09.2020 зазначає, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н. В. знаходиться виконавче провадження №60331229 щодо виконання наказу № 903/257/19-1 від 10.10.2019 Господарського суду Волинської області.

За вказаним виконавчим провадженням боржником є ТзОВ «Пакко Холдинг». Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.09.2020 керівником товариства був Войтунь Олександр Михайлович.

Під час виконання виконавчого провадження №60331229 виконавцями встановлено, що згідно інформації наданої на численні запити в органи реєстрації майнового стану - майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Згідно інформації з ДРРП на нерухоме майно та реєстру обтяжень рухомого майна у боржника відсутнє будь яке рухоме і нерухоме майно.

Згідно з відповіддю ДФС України у боржника наявні відкриті рахунки в банківських установах, на яких відсутні кошти.

Виконавцем 17.10.2019 року на адресу керівника боржника надсилався виклик з`явитись для надання пояснень щодо причин невиконання рішень суду, однак керівник ТзОВ "Пакко Холдинг" не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 21.08.2020 керівник боржника Войтунь О. М. двічі перетинав державний кордон України.

Суд, розглянувши подання №2912 від 03.09.2020 приватного виконавця виконавчого округу м.Києва про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директору боржника ТзОВ Пакко Холдинг Войтуню О. М. зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Зазначеним законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поряд з цим, відповідно норм ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку:

- коли ця особа є боржником;

- у випадку невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

І цей захід забезпечення виконання судового рішення є виключним.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Разом з тим вимоги вище названого закону розповсюджуються тільки на громадян України.

Аналіз наведеного закону дає підстави для висновку про те, що ним (законом) передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Адже, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання. Саме це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на таке, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Окремо слід зауважити, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поряд з цим, подані заявником матеріали не містять доказів факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених в судовому документі.

Суд також звертає увагу приватного виконавця на ту обставину, що згідно ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язанням усім належним їй майном.

Боржником у зведеному виконавчому провадженні є юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг, а не директор цього підприємства відносно якого заявлено подання.

Так, у поданні приватний виконавець просить обмежити у праві виїзду за межі України директора боржника - юридичної особи ОСОБА_1 до виконання боржником - юридичною особою виконавчих документів, посилаючись на ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Однак, згідно витягу з ЄДРПОУ від 01.12.20202 керівником ТзОВ «Пакко Холдинг» є ОСОБА_2 .

Крім того, у зазначеній статті визначено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він (громадянин) ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Водночас, рішенням Господарського суду Волинської області у справах № 903/257/19 зобов`язання сплатити борг покладено на юридичну особу ТзОВ Пакко Холдинг, а не на громадянина - керівника юридичної особи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених приватним виконавцем, могло призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Враховуючи викладене та те, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон, а також те, що боржником у зведеному виконавчому провадженні є юридична особа, а не керівник боржника, крім того, згідно витягу з ЄДРПОУ станом на 01.12.2020 керівником товариства є Ковальов Ю. Г., подання приватного виконавця Павлюка Н. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчими документами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 232, 234, 235, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні подання № 2912 від 03.09.2020 приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директору боржника ТзОВ «Пакко Холдинг» Войтуню О. М.

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення (ст.256 ГПК України).

Ухвала підписана 02.12.2020.

Суддя С. В. Костюк