РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2020Справа № 910/12267/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ФОРВАРДІНГ" (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, пр-т 40-річчя Визволення, 2 Б, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" (01033, м.Київ, вул. Жилянська, 45, )

про стягнення 80984,53 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ФОРВАРДІНГ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "ТЕМП-3000" про стягнення 70800,00 грн основного боргу, 7415,58 грн пені, 1344,23 грн 3% річних та 1424,72 грн інфляційних нарахувань за послуги надані за Договором транспортного експедирування № 02-11/15-gf від 02.11.2015.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.08.2020 відкрив провадження у справі № 910/12267/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 21.08.2020 позивач отримав - 03.09.2020, відповідач - 09.09.2020.

Відповідач письмового відзиву по справі не надав, будь-яких заяв до суду не надходило.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Жодних пояснень, клопотань від позивача та відповідача до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015 між позивачем - ТОВ «Глобал Форвардінг» (експедитор за договором) та відповідачем - ТОВ «НПП «ТЕМП-300» (клієнт за договором) був укладений Договір транспортного експедирування № 02-11/165-gf, за умовами якого експедитор зобов`язався за плату і за рахунок клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних із організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.

Права та обов`язки сторін визначені у розділі 2 договору, зокрема встановлено, що експедитор має право укладати договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим договором (п. 2.1.1), а також отримувати від клієнта відшкодування узгоджених з ним додаткових витрат, які виникли у Експедитора при виконанні договору (п. 2.1.7 договору).

Сторонами узгоджено, що до обов`язків експедитора належить: здійснювати розрахунки з портами, транспортними та іншими організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів; оформляти документи і організовувати роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог; надавати інші допоміжні та супутні перевезення транспортно-експедиторські послуги за заявкою Клієнта (п. 2.2.7-п. 2.2.9), до обов`язків клієнта належить: оплачувати послуги експедитора, а також відшкодувати витрати, втрати, штрафи та інші платежі, понесені експедитором в інтересах клієнта (п. 2.4.15 договору).

Згідно положень п.2.4.2 договору, клієнт зобов`язаний надати експедитору заявку на надання транспортно-експедиційних послуг не менше, ніж за 5 робочих днів до визначеної дати готовності вантажів до відвантаження/приймання, із зазначенням повного переліку транспортно-експедиційних послуг, які клієнт замовляє експедитору.

Відповідно до п.3.1 договору, послуги експедитора, а також витрати, збори та інші платежі, здійснені експедитором в інтересах клієнта і пов`язані з виконанням цього договору, оплачуються клієнтом на умовах 100% передоплати (якщо інше не обумовлено в заявці Клієнта, прийнятої для виконання експедитором), на підставі виставленого Експедитором рахунку в термін, передбачений п.3.2, цього договору. У разі виникнення у експедитора додаткових витрат, оплати штрафів і проведення інших платежів в інтересах Клієнта, пов`язаних з виконанням цього Договору, експедитор виставляє клієнту додатковий рахунок, який підлягає оплаті Клієнтом в термін, передбачений п.3.2 цього договору.

За умовами п.3.2 договору, клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) банківських днів з дня його виставлення, на поточний банківський рахунок експедитора. Рахунок вважається прийнятим клієнтом, якщо експедитор направляє клієнту рахунок з використанням засобів факсимільного та електронного зв`язку. Рахунок вважається оплаченим при зарахуванні коштів на поточний рахунок експедитора.

Розмір плати встановлюється за діючими ринковими розцінками на аналогічні послуги і можуть змінюватися в більшу або меншу сторони відповідно до зміни кон`юнктури ринку транспортно-експедиторських послуг. Підставою для оплати є рахунки-фактури, отримані оригінальними листами, а також факсимільними чи електронними повідомленнями. Сума фрахту включає в себе всі суми податків, що підлягають оплаті в країні Експедитора відповідно до чинного законодавства України (п.3.3 договору).

Пунктом 8.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2015 р. Якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну договору не повідомить письмово іншу сторону про розірвання договору, термін його дії буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату № 869 від 09.12.2019 на суму 131 600,00 грн. вартості транспортно-експедиторських послуг, № 870 від 09.12.2019 на суму 5000,00 грн додаткових платежів (митно-брокерські послуги).

Факт надання послуг по договору, які вказані в рахунках, та прийняття їх відповідачем по договору підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками без будь-яких зауважень, актами надання послуг № 869 від 09.12.2019 на суму 131 600,00 грн, № 870 від 09.12.2019 на суму 5000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати виставлених рахунків виконав частково, здійснивши оплату 30.04.2020 суми 65 800,00 грн по рахунку № 869, залишок неоплачених коштів склав 65 800,00 грн, рахунок № 870 залишився не оплаченим, у зв`язку із чим заборгованість відповідача склала 70800,00 грн.

Позивач стверджує, що рахунки на оплату були направлені клієнту електронною поштою 11.12.2019, тому строк їх оплати настав 16.12.2019.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 929 Цивільного кодексу України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Судом враховано, що примірники заявок на надання транспортно-експедиційних послуг, зазначених у рахунках та актах № 869, № 870 від 09.12.2019, до позову не додано.

При цьому, підписанням актів наданих послуг, здійсненням їх часткової оплати, відповідач підтвердив прийняття цих послуг, виникнення зобов`язання з їх оплати, у т.ч. з огляду на положення п.3.1 договору щодо порядку здійснення розрахунків: 100% попередньої оплати, та відповідно отримання рахунків на оплату.

Таким чином, враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманих послуг є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 70 800,00 грн. боргу: 65800,00 грн по рахунку № 869 від 09.12.2019 , 5000,00 грн по рахунку № 870 від 09.12.2019, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п.3.4 договору визначено, що за прострочення оплати рахунку експедитора клієнт оплачує експедитору пеню за кожен календарний день прострочення платежу в розмірі п`ять відсотків від суми такого рахунку.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості наданих послуг, позивачем здійснено нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних по кожному рахунку.

Після перевірки правильності нарахувань заявлених позивачем до стягнення по рахунку № 869 на суму 65800,00 грн вартості послуг, що залишились неоплаченими: 6891,87 грн пені за період з 17.12.2019 по 16.05.2020 прострочення виконання зобов`язання, 1324,10 грн інфляційних втрат за січень-червень 2020, 1249,30 грн 3% річних за період з 17.12.2019 по 03.08.2020, суд зазначає, що обґрунтованими та належними до стягнення є суми 6875,04 грн пені, 1324,10 грн інфляційних втрат, 1246,11 грн 3% річних.

Вимоги про стягнення 523,71 грн пені за період з 17.12.2019 по 16.06.2020, 100,62 грн інфляційних втрат за січень -червень 2020, 94,93 грн 3% річних за період з 17.12.2019 по 03.08.2020 прострочення виконання зобов`язання по рахунку № 870 на суму 5000,00 грн задовольняються судом в частині стягнення 522,42 грн пені, 100,62 грн інфляційних втрат та 94,69 грн 3% річних.

Тож, заявлені позивачем 7415,58 грн пені, 1344,23 грн 3% річних та 1424,72 грн інфляційних нарахувань після перерахунку задовольняються частково на суму 7397,46 грн пені, 1341,07 грн 3% річних, 1424,72 грн інфляційних нарахувань. В решті заявлених сум належить відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач письмового відзиву на позов, доказів відсутності обов`язку здійснити оплату отриманих послуг на спірну суму, підстав звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ФОРВАРДІНГ" в частині стягнення 70800,00 грн основного боргу, 7397,46 грн пені, 1341,07 грн 3% річних, 1424,72 грн інфляційних нарахувань. В решті вимог належить відмовити.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" (01033. М.Київ, вул. Жилянська, 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ФОРВАРДІНГ" (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, пр-т 40-річчя Визволення, 2 Б, ) 70800 (сімдесят тисяч вісімсот) грн. 00 коп основного боргу, 7397 (сім тисяч триста дев`яносто сім) грн. 46 коп пені, 1341 (одну тисячу триста сорок одну) грн. 07 коп 3% річних, 1424 (одну тисячу чотириста двадцять чотири) грн. 72 коп інфляційних нарахувань, 1971 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят одну) грн. 67 коп витрат по сплаті судового збору

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак