ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/267/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Богатиря К.В., Бєляновського В.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від АТ «Українська залізниця» - адвокат Тураш С.М., довіреність № 5796 від 01.09.2020;

від ТОВ «Вантажна транспортна компанія» - адвокат Гершман Л.В., ордер серії ВН № 1018561 від 25.11.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця»

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2020

по справі № 916/267/20

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія»

про визнання актів подачі/повернення вагонів недійсними

суддя суду першої інстанції: Петренко Н.Д.

повний текст додаткового рішення складено 09.09.2020

ВСТАНОВИВ:

03.02.2020 року акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позивач, залізниця, філія «ДВРЗ» AT «Укрзалізниця») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» (далі - відповідач, ТОВ «ВТК») про визнання актів подачі/повернення вагонів недійсними та стягнення судового збору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2020 у справі №916/267/20 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. покладено на позивача.

08.09.2020 до Господарського суду Одеської області від ТОВ «ВТК» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №916/267/20 щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ВТК» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000,00 грн.

У підтвердження зазначених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем було надано наступні завірені належним чином копії: Договір №17/11/2018 про надання правничої допомоги від 17.11.2018, укладений між адвокатом Гершман Л.В. на підставі свідоцтва №002978 (рішення Ради адвокатів Одеської області від 19.04.2017р. №18) та ТОВ «ВТК», Додаткову угоду №5 від 25.02.2020 до Договору, Додаток №5 від 25.02.2020 до Договору, квитанція №08/09 від 08.09.2020р. на суму 23000,00 грн., Акт виконаних робіт №03/09 від 03.09.2020.

15.09.2020 Господарським судом Одеської області прийнято додаткове рішення по справі №916/267/20.

Стягнуто з акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, філія «ДВРЗ» AT «Укрзалізниця» звернулась до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2020 у справі №916/267/20, в задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 23 000,00 грн. відмовити.

У випадку, якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про законність дій суду першої інстанції щодо прийняття до розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в частині витрат на оплату послуг адвоката з надання правничої допомоги, то позивач, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, користуючись своїм правом заявляє про зменшення їх розміру до 2500 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

- суд першої інстанції не виконав вимоги ч.2,3 ст. 120 ГПК України, не повідомив позивача про призначене на 15.09.2020 судове засідання, чим порушив право останнього заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідача;

- відповідачем, а ні із заявами по суті спору, а ні до закінчення судових дебатів не було зроблено, або подано жодної заяви, щодо компенсації витрат на правничу допомогу, а тому вважаємо. що дії відповідача повинні бути сприйняті судом критично, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та спрямовані на введення суд в оману.

- Скаржник не погоджується також із заявленим розміром витрат на правничу допомогу.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2020 у справі № 916/267/20.

Призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» по справі № 916/267/20 на 26.11.2020 о 14:40 год.

У судовому засіданні 26.11.2020 представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» заперечував щодо задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Предметом апеляційного оскарження у справі №916/267/20 є додаткова постанова Господарського суду Одеської області від 15.09.2020 про здійснення розподілу судових витрат на правову допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5 та 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Колегія суду звертає увагу, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 у справі №916/267/20 було прийнято у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат господарським судом першої інстанції в порушення положень ч. 3 ст. 244 ГПК України було здійснено без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

В зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів доходить висновку, що розгляд заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, суд першої інстанції мав розглядати за правилами загального позовного провадження, з повідомленням сторін про час і місце розгляду справи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні процесуальні документи, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції рішення відносно порядку розгляду заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1,2, пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, не призначивши розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в тому ж тому самому порядку, що й судове рішення, суд першої інстанції порушив принцип змагальності і позбавив позивача можливості заявити відповідне клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обов`язок доведення неспіврозмірності яких покладено саме на нього.

Відповідно до частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи (питання) господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою є порушенням норм процесуального права і обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

З урахуванням вище встановлених порушень норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги і наявності підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 124 цього кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3).

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» заяву про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000,00 грн. подано до суду першої інтенції 08.04.2020, інших заяв матеріали не містять, тобто відповідачем взагалі у даній справі не заявлявся попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Колегія суддів не погоджується з посиланням суду першої інстанції на що, представником відповідача під час розгляду справи по суті 30.06.2020 було зроблено усну заяву щодо компенсації витрат на правничу допомогу та зазначає наступне.

Колегія суддів досліджено технічний запис судового засідання 30.06.2020, у якому відсутні посилання відповідача про намір заявити відповідне клопотання, крім того відсутність посилань на такі заяви у протоколі судового засідання і відсутність письмових зауважень на протоколи судових засідань, які у разі незгоди з ними, після ознайомлення з матеріалами справи, мав подати адвокат відповідача у відповідності до приписів статті 224 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки вимоги процесуального закону, визначені частиною другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України не були дотримані представником відповідача, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/267/20 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000,00 грн.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи і порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2020 у справі №916/267/20 скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/267/20 щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 23 000 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» - задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2020 у справі № 916/267/20 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/267/20 щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 23 000 грн. відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.11.2020.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Бєляновський В.В.

Суддя Богатир К.В.