ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1989/20

За позовом: першого заступника прокурора Одеської області (65026, м.Одеса, вул. Пушкінська, 2) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65004, м.Одеса, пл. Думська, 1; )

До відповідачів: Приватного підприємства «Бастіон-2015» (67562, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Морська, буд. 45А; ); Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, ); державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича (67330, вул. Нова, буд.77-А, с. Новоселівка, Березівський р-н, Одеська обл.)

про визнання незаконним та скасування повідомлення, визнання незаконною та скасування реєстрації декларації, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, повернення обєкта до первісного стану

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від прокуратури: Тунік В.М. згідно посвідчення;

Від позивача: Асташенкова О.І. в порядку самопредставництва;

Від відповідача (ПП «Бастіон-2015»): Крайнюков М.М.- на підставі ордеру серії ВЕ №1020782 від 07.09.2020р.;

Від відповідача (Управління ДАБК): не з`явився;

Від відповідача (Бондар О.М.): не з`явився.

Суть спору: Перший заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства (далі ПП) «Бастіон-2015», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про визнання незаконним та скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 78 від 21.11.2018р., зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання незаконною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання незаконним та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про реєстрацію змін у розділі про право власності на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості, розташовану в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (індексний номер рішення: 46908839 від 17.05.2019р.; припинення права власності ПП «Бастіон-2015» на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості, розташовану в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.07.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №916/1989/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.08.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2020р. підготовче засідання відкладено на 15.09.2020р. Ухвалою суду від 15.09.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 06.10.2020р. Ухвалою суду від 06.10.2020р. підготовче засідання відкладено на 27.10.2020р.

12 жовтня 2020р. до суду від в.о. заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої прокурор просить суд: визнати незаконним та скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 78 від 21.11.2018р., зареєстроване Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнати незаконною та скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., зареєстровану Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнати незаконним та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про реєстрацію змін у розділі про право власності на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості, розташовану в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (індексний номер рішення: 46908839 від 17.05.2019р.; повернути об`єкт до первісного стану шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: змінити загальну площу нежитлової будівлі, яка розташована в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101) з 295,6 кв.м на 182,1 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/1989/20 та призначено судовий розгляд справи по суті на 24.11.2020р.

Представник прокуратури Одеської області позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про зміну предмету позову, відповіді на відзив, що надійшла до суду 12.10.2020р.

Позивач Одеська міська рада, письмово свою позицію у справі не виклав, у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник Одеської міської ради повністю підтримує позицію представника прокуратури.

Відповідач ПП «Бастіон-2015», проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 14.09.2020р.

Відповідач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про місце, дату та час судових засідань повідомлений належним чином, але представник Управління у судові засідання не з`являвся, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву від Управління до суду не надходив.

Відповідач державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексій Миколайович, про місце, дату та час судових засідань повідомлявся за наявною у матеріалах справи адресою, але судова кореспонденція повернута поштою з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву від даного відповідача до суду не надходив.

З урахуванням зазначеного, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до положень ст.165 ГПК України.

Як зазначив в.о. заступника керівника Одеської обласної прокуратури, прокуратурою було виявлено, що державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексієм Миколайовичем 17.05.2019р. внесено зміни до об`єкту нерухомого майна, нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153Д/1, а саме: загальну площу об`єкта з 182,1 кв.м змінено на 295,6 кв.м (індексний номер рішення: 46908839). Підставою внесення змін є технічний паспорт, виготовлений 10.05.2019р. ТОВ «Пром-Строй ЛТД», декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., видана Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Прокуратурою було установлено, що у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, наявні відомості про повідомлення про початок будівельних робіт №ОД 78 від 21.11.2018р. та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., найменування об`єкта будівництва «Капітальний ремонт нежитлової будівлі -літ. «А»; Одеська обл., м.Одеса, Київський р-н, вул. Фонтанська дорога, 153Д/1», замовник -ПП «Бастіон-2015». При цьому, у повідомленні про початок будівельних робіт зазначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не вимагаються згідно п.27 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №289 від 06.11.2017р., а інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не зазначається згідно до п.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Аналогічні відомості зазначено і в п.13 декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Але, як зазначає прокурор, зазначена норма законодавства стосується пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та жодним чином не визначає порядок надання документів, що посвідчують право власності /користування земельною ділянкою.

Перший заступник прокурора Одеської області зазначає, що за наслідками проведеного капітального ремонту нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153Д/1, загальну площу об`єкта збільшено на 113,5 кв.м, а саме: з 182,1 кв.м до 295,6 кв.м, що з урахуванням того, що будівля є одноповерховою, свідчить про зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані.

Посилаючись на положення п.4 ст.34, ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п.2,5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466, прокурор зазначає, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, о посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію.

За таких обставин, прокурор вважає, шо в повідомлення про початок будівельних робіт №ОД 78 від 21.11.2018р. та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р. внесено недостовірні дані, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню.

Також, прокурор зазначає, що відповідно до листа Департаменту комунальної власності від 22.05.2019р. за №01-19/1226 земельна ділянка за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153Д, з урахуванням дробів і літер у власність чи користування Одеською міською радою не передавалась.

З урахуванням зазначеного, прокурор вважає, що в результаті проведення будівельних робіт з реконструкції об`єкта зі зміною його геометричних розмірів та його фундаментів у плані, землі комунальної власності територіальної громади м.Одеси були фактично самовільно зайняті вказаним будівництвом. Крім того, на думку прокурора, зазначене свідчить про внесення замовником будівництва завідомо недостовірних даних у вищевказану декларацію щодо підстав використання земельної ділянки, яка забудована, що є підставою для її скасування.

Прокурор також зазначає, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

У п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461 також зазначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до ст. 39- 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово в паперовій або електронній формі через електронний кабінет повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Прокурор зазначає, що своїм листом від 02.07.2019р. за №05/1-2260вих19 він повідомив Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про допущені ПП «Бастіон-2015» порушення і у листі-відповіді від 18.07.2019р. за №01-6/337пр Управлінням було зазначено про вжиття організаційних заходів щодо перевірки фактів, викладених у листі прокуратури. Проте, жодних заходів реагування вжито не було.

За таких обставин, прокурор вважає, що на підставі вказаних декларацій у ПП «Бастіон-2015» виникло право власності на об`єкт самочинного будівництва, яким незаконно, без волі власника, забудовано землі територіальної громади міста Одеси, але контролюючим органом заходів реагування не вжито, виникла необхідність в оскарженні прокурором сказаних декларацій у судовому порядку для захисту цивільних прав позивача на землю.

Прокурор також зазначив, що особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015р., відповідно до п.40 якого державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, в тому числі документів, що посвідчують право власності /користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.24 зазначеного Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, прокурор вважає, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

При цьому, прокурор вважає, що державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. не перевірено наявність реєстрації права власності на землю при збільшенні площі відремонтованого об`єкту, а також відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в Реєстрі, що є порушенням Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи зазначене, виходячи з положень ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прокурор вважає, що зазначене рішення державного реєстратора підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а речові права на спірне нерухоме майно припиненню у судовому порядку.

Прокурор також зазначив, що зазначені вище протиправні дії порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності та об`єкт нерухомого майна, що є підставою для захисту інтересів держави в судовому порядку, адже протиправні дії державного реєстратора щодо незаконної будівлі по Фонтанській дорозі, №153Д/1 в м.Одеса, порушують і права власності територіальної громади міста Одеси на земельну ділянку, яку незаконно забудовано ПП «Бастіон-2015» шляхом оборудки з реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, який на ній розташований, що є підставою для захисту інтересів Одеської міської ради в суді, яка, відповідно до положень п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснює права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад.

В обґрунтування представництва інтересів держави в особі Одеської міської ради прокурор посилається на ч.3 ст.113 Конституції України, ст.53 ГПК України, рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі №1-1/99, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та зазначає, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання, а саме: набуття права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна та самовільного захоплення земельної ділянки, що належить територіальній громаді міста Одеси. Листом від 02.07.2019р. за №05/1-2259вих19 прокуратура повідомила Одеську міську раду про вказані факти порушення, проте останньою не було вжито жодних заходів щодо захисту прав та інтересів територіальної громади міста Одеси та їх відновлення. Зазначене, на думку прокурора, свідчить про бездіяльність Одеської міської ради, що є підставою для звернення прокуратури області до суду з даним позовом.

При цьому, прокурор, із посиланням на правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 16.04.2019р. у справі №910/3486/18, вважає, що він не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснив захист своїх інтересів, а невжиття заходів реагування органами, що виконують відповідні функції у спірних правовідносинах щодо усунення обставин, яким спричинено порушення інтересів держави, є обставинами, що виправдовують звернення прокурора до суду.

Позивач Одеська міська рада, письмових міркувань щодо позову до суду не надала. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримує позицію прокурора, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, представник Одеської міської ради не навів обставин, за яких Одеська міська рада не звернулася самостійно з позовом до ПП «Бастіон-2015» та державного реєстратора.

Відповідач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради своїм правом на судовий захист не скористався.

Відповідач державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексій Миколайович, своїм правом на судовий захист не скористався.

Відповідач ПП «Бастіон-2015», проти позову заперечує, посилаючись на те, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, наявні такі відомості: повідомлення про початок будівельних робіт №ОД78 від 21.11.2018р., зареєстроване Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД17 від 24.04.2019р., зареєстрована Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Відповідач зазначає, що при проведенні реконструкції обєкта, відповідно до п.27 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №289 від 06.11.2017р., не вимагаються містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, а також інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не зазначається.

Також відповідач посилається на положення п.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідно до якого реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що реєстрацію права власності на реконструйоване приміщення було проведено правомірно, а повідомлення та декларація не містять недостовірної інформації.

Крім того, відповідач посилається на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень та зазначає, що відповідно до ст.4 зазначеного Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідач також вважає, що у даному випадку прокурор не набув права на представництво держави в особі Одеської міської ради в суді, адже прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта власних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Згідно ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав представництва.

Відповідач також зауважив, що аналіз ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. При цьому, «не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

За таких обставин, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову прокурора.

Виходячи з матеріалів справи судом встановлено, що прокуратурою було виявлено, що державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексієм Миколайовичем 17.05.2019р. внесено зміни до об`єкту нерухомого майна, нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153Д/1, а саме: загальну площу об`єкта з 182,1 кв.м змінено на 295,6 кв.м (індексний номер рішення: 46908839). Підставою внесення змін є технічний паспорт, виготовлений 10.05.2019р. ТОВ «Пром-Строй ЛТД», декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., видана Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано і у ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015.

Системне тлумачення положень ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведений правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі № 905/383/18).

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Водночас, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ч.ч. 3-5 ст. 53 ГПК України і ч.ч. 3,4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор ще 02.07.2019р. направив на адресу Одеської міської ради інформаційний лист щодо об`єкту нерухомого майна- нежитлової будівлі, розташованої у м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1, у якому просив повідомити про вжиття заходів щодо поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади м.Одеси, а також 07.04.2020р. направив на адресу Одеської міської ради повідомлення про підготовку позовної заяви в інтересах Одеської міської ради до ПП «Бастіон-2015», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації; скасування рішення державного реєстратора; припинення права власності ПП «Бастіон-2015» на об`єкт житлової нерухомості, розташований в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1.

Будь-якої відповіді від Одеської міської ради прокурором отримано не було.

За таких обставин, на думку суду, у даному випадку, враховуючи бездіяльність Одеської міської ради, прокурор правомірно звернувся до суду з даним позовом в інтересах Одеської міської ради.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (ст. 44 ГПК України). У випадку звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі компетентного органу фактичним позивачем є держава, і саме вона набуває процесуальної дієздатності і є учасником справи.

При цьому, при розгляді даної справи ключовим правовим питанням є право прокурора звернутися з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в інтересах держави в особі територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Верховний Суд неодноразово розглядав справи за позовами прокурорів як в інтересах держави в особі відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування, так і від власного імені. З цього приводу існує стала судова практика, що обмежує участь прокурора в цивільному, господарському та адміністративному судочинстві лише випадками, які прямо передбачені законом.

Підвалини такого підходу закладено в постанові Верховного Суду 25.04.2018р. у справі №806/1000/17 та згодом було підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020р. по справі № 815/6347/17.

Зважаючи на положення ст.53 ГПК України прокурор, як учасник господарської справи, може мати один з двох статусів як особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У такому випадку прокурор здійснює квазіпредставницьку функцію, виступаючи в інтересах певного органу державної влади або органу місцевого самоврядування; б).позивач.

Відповідно, процесуальний статус прокурора є різним залежно від підстав звернення до суду. У першому випадку право прокурора на звернення до суду є похідним від права позивача. У другому- прокурор може реалізувати це право самостійно.

У даній справі, виходячи з тексту позовної заяви, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради. Тобто, у цій справі прокурор є не позивачем, а «квазіпредставником», особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Позивачем у справі є Одеська міська рада.

При цьому, виходячи з позову, прокурор ініціював спір, сторонами якого є Одеська міська рада та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, у зв`язку з чим суд має встановити, чи є ці сторони належними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада представницький орган місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст.10 цього Закону Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З приписами ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, виразником інтересів територіальної громади є відповідна рада, її виконавчі органи є підконтрольними і підзвітними відповідній раді.

Таким чином, між представницьким та виконавчим органами місцевого самоврядування не повинно бути суперечності у розумінні інтересів територіальної громади.

Згідно Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішення Одеської міської ради №3043 -УІІ від 21.03.2018р. (текст розміщено на сайті Управління ) Управління є виконавчим органом Одеської міської ради та створене з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м.Одеси. Згідно п.1.7 Положення Управління підзвітне і підконтрольне Одеській міській раді, підпорядковано міському голові, виконавчому комітету Одеської міської ради, а з питань здійснення повноважень, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» - Держархбудінспекції.

У позовній заяві прокурором не обґрунтовано нормами законодавства наявність у Одеської міської ради права звертатися до суду з позовом до виконавчого органу ради щодо визнання незаконними та скасування документів, прийнятих таким виконавчим органом на виконання своїх повноважень, що може свідчити про неправильне визначення позивача у справі щодо вимог, заявлених у даній справі до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що відповідно до наявних у матеріалах справи повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД78 від 21.11.2018р., зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ПП «Бастіон-2015» на об`єкті будівництва за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, б. 153Д/1 проводився капітальний ремонт нежитлової будівлі-літ. «А». Роботи проводилися на підставі проектної документації, перевіреної філією ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» в Одеській області (експерт Дейнека О.М. кваліфікаційний сертифікат АЕ №004834, №7-015-18 КЧ/ОО від 15.11.2018р.).

Згідно п.27 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 06.11. 2017 р. N 289, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.11. 2017 р. за N 1437/31305, містобудівні умови та обмеження не надаються при реставрація та капітальному ремонті будівель і спору.

При цьому, прокурор, висновок про проведення на даному об`єкті реконструкції внаслідок чого змінилися зовнішні геометричні розміри фундаментів у плані, зробив на підставі технічного паспорту та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виходячи зі зміни загальної площі об`єкту.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На думку суду, надані прокурором до матеріалів справи докази на підтвердження змін зовнішні геометричні розмірів об`єкту забудови не є достатніми, а прокурор не є особою, яка володіє спеціальними знаннями в області будівництва, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість встановити, чи дійсно зовнішні геометричні розміри фундаментів об`єкту змінилися та, якщо змінилися, це призвело до порушення прав територіальної громади міста Одеси, адже, ані з позовної заяви, ані з матеріалів справи не можливо встановити, яку саме земельну ділянку (площа, межі розташування тощо) незаконно займає ПП «Бастіон-2015» та чи займає взагалі.

В ході розгляду справи по суті представником Одеської міської ради з цього питання також не було надано будь-яких доказів та пояснень.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

При цьому, під порушеним правом слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Прокурором у даній справі (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) заявлено вимогу про повернення об`єкту до первісного стану шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: зміни загальної площі нежитлової будівлі, яка розташована в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101) з 295,6 кв.м на 182,1 кв.м.

На думку суду, обраний прокурором спосіб захисту жодним чином не забезпечить відновлення порушеного права позивача (навіть за наявності доказів порушення такого права), адже саме по собі внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно не має наслідком вчинення дій щодо повернення об`єкту нерухомості до первісного стану та звільнення земельної ділянки, яка належить територіальній громаді міста.

Враховуючи все викладене вище, на думку суду, відсутні підстави для задоволення позову в.о. заступника керівника Одеської обласної прокуратури, поданого в інтересах Одеської міської ради до Приватного підприємства «Бастіон-2015», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про визнання незаконним та скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 78 від 21.11.2018р., зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання незаконною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання незаконним та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про реєстрацію змін у розділі про право власності на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості, розташовану в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (індексний номер рішення: 46908839 від 17.05.2019р.; повернення об`єкту до первісного стану шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: зміни загальної площі нежитлової будівлі, яка розташована в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101) з 295,6 кв.м на 182,1 кв.м.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Руїс Торіха проти Іспанії»).

Згідно ж із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на прокурора згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову в.о. заступника керівника Одеської обласної прокуратури, поданого в інтересах Одеської міської ради до Приватного підприємства «Бастіон-2015», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про визнання незаконним та скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 78 від 21.11.2018р., зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання незаконною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 17 від 24.04.2019р., зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання незаконним та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про реєстрацію змін у розділі про право власності на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості, розташовану в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (індексний номер рішення: 46908839 від 17.05.2019р.; повернення об`єкту до первісного стану шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: зміни загальної площі нежитлової будівлі, яка розташована в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101) з 295,6 кв.м на 182,1 кв.м. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 03 грудня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога