УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

01.12.2020Справа № 910/18254/20

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Міського комунального підприємства "Миколаївводоконал" 54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 161

до Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" Міністерства аграрної політики та продовольства України 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги,8

про стягнення 69 792,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство "Миколаївводоконал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення 69672,34 грн.,

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору № Ю/833 на перекачку неочищеної води з річки Дніпро водогоном "Дніпро-Миколаїв" від 29.07.2019 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати наданих послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" від 05.03.2009 року № 270 (далі - Постанова) розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви № 1724/юр. від 12.11.2020 року та доданих до неї документів надано опис вкладення у цінний лист від 13.11.2020 року та фіскальний чек від 13.11.2020 року.

Зі змісту поданого опису вкладення вбачається, що позивачем було направлено на адресу місцезнаходження відповідача на ім`я ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" Міністерства аграрної політики та продовольства України копію позовної заяви № 865/юр. від 08.10.2020 року та додані до неї докази, що не відповідає реквізитам позовної заяви, поданої до суду (номеру та даті складання).

Доказів направлення копій позовної заяви № 1724/юр. від 12.11.2020 року та всіх доданих до неї матеріалів, як того вимагають положення ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, на адресу відповідача, позивачем не надано.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявного у матеріалах позовної заяви опису вкладення у цінний лист та накладної суд позбавлений можливості дійти висновку про надсилання на адресу відповідача копій саме даної позовної заяви № 1724/юр. від 12.11.2020 року та всіх доданих до неї документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 3 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відповідно до п. 8 ч. 3 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Проте, дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, а саме: позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійсненої відповідачем часткової оплати за договором, зокрема, за видатковою накладною № 33 від 06.09.2019 року.

Також відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 69792,34 грн., до складу якої, як зазначено позивачем в тексті позовної заяви, включено 58987,84 грн. основного боргу, 7871,11 грн. пені, 16969,93 грн. процентів річних та 963,46 грн. втрат від інфляції. Проте, зазначаючи в тексті позовної заяви про нарахування пені, процентів річних та втрат від інфляції, позивач в прохальній частині просить суд стягнути 69792,34 грн. єдиною сумою, не зазначаючи при цьому окремо щодо кожної суми з включених до загальної суми позову вимог, правова природа яких є різною (основний борг, пеня, проценти річних, втрати від інфляції).

Поряд із цим суд зауважує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 р. "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість незазначення позивачем в позовній заяві чіткого змісту позовних вимог (в розрізі окремих заявлених до стягнення сум (основного боргу, пені, процентів річних та втрат від інфляції) нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Також дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в них докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме позивачем не надано належним чином засвідченої копії листа № 2054/36 від 07.10.2019 року з доказом відправлення, відсутність якого підтверджується актом Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Міського комунального підприємства "Миколаївводоконал" без руху.

2. Встановити Міському комунальному підприємству "Миколаївводоконал" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Міському комунальному підприємству "Миколаївводоконал" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належним чином засвідченої копії листа № 2054/36 від 07.10.2019 року з доказом відправлення;

- подання до суду письмової заяви, яка буде містити окреме зазначення заявлених до стягнення сум, що входять до складу суми позову 69792,34 грн. (основна заборгованість, пеня, проценти річних та втрати від інфляції);

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання копії позовної заяви №1724/юр. від 12.11.2020 року та всіх доданих до неї документів на адресу відповідача;

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею 20.11.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон