ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"27" листопада 2020 р. Cправа № 902/1169/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про забезпечення позову до його пред`явлення

до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ярової Яни Миколаївни (вул. Зодчих, буд. 36, корп. 74, м. Вінниця, 21037)

до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області із заявою № б/н від 27.11.2020 (в. № 01-40/14/20 від 27.11.2020) про забезпечення позову до подання позовної заяви:

- заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» ( ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод» () до набрання законної сили рішенням суду по суті у справі.

Вимоги заяви обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 , є учасником двох товариств:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» з розміром внеску до Статутного капіталу в розмірі 1 667 000,00 грн., що становить 16,67 % Статутного капіталу товариства;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецький цукровий завод» з розміром внеску до Статутного капіталу в розмірі 16 670 000,00 грн., що становить 36,24 % Статутного капіталу товариства.

26 листопада 2020 року заявник випадково дізнався з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що 24 листопада та 26 листопада 2020 року було здійснено держану реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод» та змінено склад учасників товариства, а саме: ОСОБА_1 було виключено зі складу засновників товариств та включено до складу нових учасників:

- до ТОВ «Гарантінвест» - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- до ТОВ «Іллінецький цукровий завод» - ОСОБА_4 .

Як вказує заявник, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо, що вказані реєстраційні дії вчинені державним реєстратором-приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Яровою Я.М. При зверненні до державного реєстратора-приватного нотаріуса було надано пакет документів на підставі яких були вчинені вказані вище реєстраційні дії стосовно зміни складу учасників ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод», з яких слідує, що 23 листопада 2020 року були оформлені акти приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод», які були підписані ОСОБА_5 від імені заявника, на підставі довіреності, яку заявник не видавав. Тобто, реєстраційні дії були проведені без участі заявника.

При цьому заявник наголошує, що як учасник товариства, не продавав своєї частки у Статутних капіталах ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод», як і ніколи не оформляв довіреності на ОСОБА_5 на вчинення будь-яких дій від його імені.

Відтак, заявник вказує, що без його відома останнього було виключено зі складу учасників ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод» та включено до цих товариств нових учасників, яким він не здійснював продаж своїх часток, що однозначно свідчить про вчинення невідомими йому особами рейдерського захоплення ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод». Тобто, однозначно має місце захоплення та заволодіння невідомими йому особами корпоративними правами ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод» із застосуванням незаконних методів та засобів, а саме: внесено зміни до відомостей про зміну складу учасників ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод» в ЄДР на підставі незаконних документів, які приймалися без дійсного волевиявлення заявника, як учасника ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод».

Тому заявник має на меті подати позов про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу корпоративних прав, актів приймання-передачі частки в Статутних фондах товариств та скасування реєстраційних дій щодо зміни складу учасників ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод».

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову № б/н від 27.11.2020 (вх. №01-40/14/20 від 27.11.2020) суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вже зазначалось вище, одним із передбачених ст. 137 ГПК України способів забезпечення позову є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Зі змісту ч. 5 ст. 137 ГПК України вбачається, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, аналіз приписів чинного процесуального законодавства, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Оцінюючи надані заявниками докази та запропоновані заходи забезпечення позову, суд виходить з того, що заходи до забезпечення позову застосовуються з метою ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявників, за захистом яких вони мають намір звернутись до суду. При цьому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявників, за захистом яких вони мають намір звернутися до суду;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду або невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Оскільки у цій справі предметом майбутнього позову є вимоги, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то для задоволення заяви заявника про забезпечення позову має досліджуватися наявність такої підстави для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тобто має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, даним Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

П. п. 4, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що: державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою , зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом; Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З долучених до матеріалів заяви про забезпечення позову судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантінвест" з розміром частки в статутному капіталі товариства 16,67% номінальною вартістю 1 667 000,00 грн, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" з розміром частки в статутному капіталі товариства 36,24% номінальною вартістю 16 670 000,00 грн.

У той же час, як убачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.11.2020 до реєстру внесені зміни щодо ТОВ "Іллінецький цукровий завод", а 26.11.2020 до реєстру внесені зміни щодо ТОВ "Гарантінвест", які стосуються зміни засновників (учасників) означених товариств.

За наявними матеріалами заяви підставою внесення змін до складу учасників ТОВ "Іллінецький цукровий завод" слугував акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства від 23.11.2020, за яким ОСОБА_1 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маляренко С.М. 18.11.2020, зареєстрованої у книзі за №2551, діяв ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_4 частку у статутному капіталі ТОВ "Іллінецький цукровий завод" у розмірі, встановленому договором, а саме: 36,24% статутного капіталу, номінальною вартістю 16 670 000,00 грн.

Зміни до складу учасників ТОВ "Гарантінвест" відбулись на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" від 23.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маляренко С.М. 18.11.2020, зареєстрованої у книзі за №2551, діяв ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" у розмірі, встановленому договором, а саме: 16,67% статутного капіталу, номінальною вартістю 1 667 000,00 грн.

В подальшому, а саме: 24.11.2020 ОСОБА_2 за актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" передав частку у статутному капіталі товариства у розмірі, встановленому договором, а саме: 20% статутного капіталу, номінальною вартістю 2 000 000,00 грн власність ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 заперечує продаж своїх часток у статутних капіталах ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод», та оформлення довіреності на ОСОБА_5 на вчинення будь-яких дій від його імені.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом майбутнього позову має бути довіреність на ОСОБА_5 , договори купівлі-продажу корпоративних прав, акти приймання-передачі часток у статутних фондах ТОВ "Гарантінвест" і ТОВ "Іллінецький цукровий завод", та скасування реєстраційних дій щодо зміни складу учасників означених товариств.

На думку суду, наведені вище обставини та долучені до заяви про забезпечення позову докази, в своїй сукупності, є достатньо імовірною підставою для висновку про доцільність застосування судом заходів забезпечення позову до подання позовної заяви. Без вжиття заходів забезпечення позову, кінцевою метою якого є поновлення порушених корпоративних прав, інтересів заявника, як учасника товариств, частка якого складає 16,67% статутного капіталу ТОВ "Гарантінвест" та 36,24% статутного капіталу ТОВ "Іллінецький цукровий завод", враховуючи реальну можливість проведення державної реєстрації змін до установчих документів, внесення записів про зміну учасників чи керівника юридичної особи, її місцезнаходження, існує суттєвий ризик того, що ефективний захист або поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких останній має намір звернутись до суду, може бути суттєво ускладненим та призвести до необхідності подання інших позовів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 серпня 2020 № 907/73/19, від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19.

Разом із тим, проаналізувавши зміст та здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів заявника про необхідність вжиття відповідних заходів заборони проводити реєстраційні дії з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, оцінюючи відповідність заходів забезпечення позову, зважаючи на визначений заявником предмет майбутнього позову, а також наявні в матеріалах заяви докази, встановлені чинним процесуальним законодавством обмеження (п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України), суд вважає, що достатнім та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміни складу учасників товариства, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників , зміни керівників ТОВ "Гарантінвест" та ТОВ "Іллінецький цукровий завод", місцезнаходження юридичних осіб - ТОВ "Гарантінвест" та ТОВ "Іллінецький цукровий завод".

При цьому суд не вважає за можливе забороняти вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією змін до відомостей про ТОВ "Гарантінвест" та ТОВ "Іллінецький цукровий завод", як просить заявник, а обмежується тільки забороною здійснювати реєстраційні дії з питань, що стосуються зміни складу учасників товариства, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу , зміни розміру часток учасників та рішення про перерозподіл часток статутного капіталу.

Крім того, захід забезпечення позову має бути конкретно визначеним заявниками, у зв`язку з чим суд дійшов висновку відмовити в іншій частині заява про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін щодо відомостей про ТОВ "Гарантінвест" та ТОВ "Іллінецький цукровий завод".

При цьому суд враховує, що заборона зазначеним вище уповноваженим особам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариств. Тобто вжиття таких заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав заявника як позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 05.03.2018 р. у справі №910/9474/17; постанові КГС ВС від 09.11.2018 р. у справі №915/508/18; постанові КГС ВС від 18.02.2019 р. у справі №922/3010/18; постанові КГС ВС від 25.03.2019 р. у справі №920/622/18).

Згідно з ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 14, 20, 73, 74, 79, 86, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 № б/н від 27.11.2020 (вх. №01-40/14/20 від 27.11.2020) про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

2. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміни складу учасників товариств, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, зміни керівників та місцезнаходження юридичних осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Карла Маркса, буд. 56, м. Вінниця, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" (вул. Карла Маркса, буд. 3, м. Іллінці, Іллінецький райн, Вінницька область, ).

3. В задоволенні решти заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 27.11.2020 та підлягає негайному виконанню.

5. Примірник ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати ОСОБА_1 , копію ухвали - приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Яровій Яні Миколаївні; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3 - приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Яровій Я.М. (вул. Зодчих, буд. 36, корп. 74, м. Вінниця, 21037)

4 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

5 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

6 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4