ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Справа № 924/173/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Савчук Ю.М. - адвокат

відповідача 1: представник не з`явився

відповідача 2: представник Перепелиця О.С. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 04.08.2020 суддею Кочергіною В.О. у м. Хмельницькому, повний текст складено 05.08.2020 у справі № 924/173/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке"

до 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек"

про визнання припиненою поруки ТОВ "СК Бужок" за Договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015р

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20 відмовлено у позові. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" 7000 грн витрат на оплату правничої допомоги.

2. Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем на наведено обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", про визнання припиненою поруки за договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015р.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Хмельницької області із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить прийняти апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20 до розгляду; скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20 та прийняти нове, яким позовну заяву задоволити; повідомити сторін по справі про час та дату розгляду апеляційної скарги; надіслати постанову за результатами розгляду даної апеляційної скарги на адресу апелянта.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що проаналізувавши Договір поруки № 1П/8АФ-15 від 11 березня 2015 року, який укладений між ТОВ "Агротек", ТОВ "СК Бужок" та ТОВ "Серединецьке"; Договір фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року, який укладений між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" та нормативно-правові акти, які регулюють дані відносини, вважає, що порука у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України, в редакції яка діяла на моменту укладення договору поруки, є припиненою.

3.3. У Постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року № 6-18цс11 зазначено, що за змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право й кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати. Уживаний законодавцем термін "порука" використовується в розумінні зобов`язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

3.4. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства й судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав та обов`язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ст.559 ЦК України, на припинення зобов`язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

3.5. Така ж правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду України, який наголошував, зокрема, на тому, що відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

3.6. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст.16 ЦК, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст.559 цього Кодексу (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12).

3.7. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

3.8. Зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

3.9. Положенням пункту 6.2. Договору поруки 1П вбачається наступне, що строк дії Договору поруки 1П не перевищує дати виконання основного зобов`язання за Основним договором, що становить 20 грудня 2017 року. Така твердження випливає з першого та другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України. Перше речення визначає, що в Договорі має бути зазначено чітко строк дії договору, а не що інше. Друге речення визначає, якщо строк дії договору співпадає зі строком виконання основного зобов`язання, то порука припиняється через шість місяців, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя.

3.10. Термін для пред`явлення вимоги не визначає строку дії договору, а встановлює період для вчинення відповідних дій. Дії можуть вчинятися в межах строку дії договору так і поза його межами. Дії вчинені поза межами строку дії договору не несуть правових наслідків для сторін за договором.

3.11. Дана позиція знаходить своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 641/9926/15-н, у якій серед іншого зазначено: "Таким чином, умови договору поруки які викладені в пункті 7.2 на який у своїй касаційній скарзі посилається ТОВ "Фінанс траст груп", про дію договору до настання певних обставин не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу.

Кінцевим терміном повернення кредиту згідно з пунктом 1.1.4 кредитного договору є 28 квітня 2014 року. Отже, з 29 квітня 2014 року несплачена заборгованість вважається простроченою

Саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу 6-місячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Тобто позивач мав протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання пред`явити вимоги до поручителя.

Отже, апеляційний суд правильно застосував норми частини 4 статті 559 ЦК України та обґрунтовано відмовив в задоволення вимог до поручителя."

3.12. 15 червня 2020 року викладено правову позицію, яка знаходить своє відображення у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 червня 2020 року у справі № 138/240/16-ц в якій серед іншого зазначається, що: "Визначення поняття "зобов`язання" міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

3.13. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

3.14. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

3.15. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

3.16. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів). що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

3.17. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

3.18. За умовами договорів поруки договори поруки набирають чинності з дати їх підписання сторонами і діють до 27 серпня 2018 року.

3.19. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

3.20. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина четверта статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15).

3.21. Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

3.22. Проте, якщо кредитор змінює строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. В такому разі кредитор зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту."

3.23. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17, в якій зазначається, що: "У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором строк пред`явлення кредитором вимоги до поручителя повинен обчислюватися або з моменту настання строку виконання зобов`язання за основним договором або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

3.24. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.".

3.25. Сплата лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року відповідно до додатку 2 передбачалася у строки визначені графіком внесення лізингових платежів щомісячно (до 20 числа кожного місяця у період з 20.04.2014 року по 20.12.2017 року).

3.26. Пунктом 5.1.1. Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 року Сторони визначили, що Лізингодавець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення Предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив Лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 30 календарних днів.

3.27. Підпунктом 8.1.1. Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 року Сторони визначили, що: Договір може бути розірваний в однобічному порядку з ініціативи Лізингодавець, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленому в цьому Договорі (на підставі письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання Договору). В цьому випадку Договір вважається розірваним з моменту отримання Лізингоодержувачем письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання договору.

3.27. У пункті 6.2. сторони чітко визначили строк дії договору поруки, а саме початок дії договору з моменту його підписання, а припинення у строк виконання зобов`язання за Основним договором (20 грудня 2017 року). Трирічний термін для пред`явлення вимоги до Поручителя з дня настання строку виконання основного зобов`язання є правом Лізингодавця звернутися з вимогою до Поручителя.

3.28. Велика Палата Верховного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 641/9926/15-ц чітко прописує, що "про дію договору до настання певних обставин не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу." (Аналогічна позиція відображена Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12).

3.29. Таким чином, порука є строковим зобов`язанням і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

3.30. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 758/6863/14-ц зробила висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

3.31. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

3.32. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб`єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов`язок боржника за договором.

3.33. За вказаних обставин апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 02.10.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно у якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" залишити без задоволення; рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20 залишити без змін.

4.2. На електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" - адвоката Талоконова К.В. надійшли пояснення (із урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18 та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.11.2020 у справі № 924/174/20), та просить прийняти до уваги та залучити дані пояснення до матеріалів справи.

4.3. 18 листопада 2020 року на електронну адресу апеляційної інстанції від представника апелянта надійшов письмовий виступ у дебатах за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04 серпня 2020 року у справі № 924/173/20.

4.4. Відповідач 1 не скористався своїм правом передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України та не надав відзиву на апеляційну скаргу.

4.6. В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній. Просив рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

4.7. На електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" - адвоката Талоконова К.В. надходило клопотання про закриття провадження у справі № 924/173/20.

4.7.1. В судовому засіданні представник відповідача 2 - адвокат Перепелиця О.С. вказане клопотання про закриття провадження у даній справі не підтримав.

4.7.2. В свою чергу представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" заперечив щодо доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

4.8. Оскільки представник відповідача у судовому засіданні не підтримав клопотання про закриття провадження, а надав пояснення по суті апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві, колегія суддів залишає клопотання про закриття провадження без розгляду.

4.9. 21 вересня 2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" - адвоката Савчука Ю.М. надійшла заява про повернення судового збору у справі № 924/173/20, відповідно до якого зазначає, що Адвокатським бюро Юрія Савчука двічі оплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20, за наведено просить повернути частину сплаченого судового збору в сумі 3153,00 грн з Державного бюджету на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро Юрія Савчука за наступними реквізитами: Одержувач: Адвокатське бюро Юрія Савчука, банк: Акціонерний банк "Південний" (м. Одеса), рахунок: НОМЕР_1 , код АБ Юрія Савчука: 41493984.

4.9.1. В судовому засіданні представник Савчук Ю.М. підтримав подану заяву про повернення судового збору у справі № 924/173/20.

4.9.2. Північно-західним апеляційним господарським судом постановлено ухвалу 19.11.2020, якою серед іншого, задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" - адвоката Савчука Ю.М. про повернення судового збору у справі № 924/173/20 (вх.№2448/20 від 21.09.2020).

4.10. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2015 року між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" укладено договір фінансового лізингу № 8АФ-15.

7.2.1. За умовами договору лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач - прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення договору наведені в Додатку №1 "Специфікація" (п.1.1 Договору).

7.2.2. Вартість майна становить гривневий еквівалент 250000 доларів США. (п.2.1 Договору).

7.2.3. Згідно п.4.1 Договору всі платежі здійснюються в національній валюті України відповідно до умов цього договору та Додатку № 2 "Графік внесення лізингових платежів" до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі.

7.2.4. Ціна договору становить гривневий еквівалент 314117,45 доларів США, що за міжбанківським курсом договору на дату його укладання становить 6816346, 67 грн (п.10.1 Договору).

7.2.5. Згідно п.11.1 строк дії договору з 11.03.2015 року по 20.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

7.2.6. Відповідно до п.п. 12.1 Договору, Специфікація, Графік та Акт приймання-передачі Майна є невід`ємними частинами цього Договору.

7.2.7. Пунктом 12.4 договору сторони погодили, що усі зміни і доповнення до договору оформляються додатковою угодою, що підписується сторонами та є невід`ємною частиною даного договору.

7.2.8. Договір підписаний представниками та скріплений відтисками печаток сторін.

7.3. Також сторонами погоджено та підписано Додатки №№ 1, 2, 3 до Договору.

7.4. На виконання умов Договору, на підставі акту приймання-передачі від 19.03.2015, Лізингодавець передав Лізингоодержувачу майно, а саме: трактор Jonn Deere 8335 R вартістю 250000,00 доларів США. Акт підписаний представниками сторін та скріплений відтиском печаток.

7.5. 11 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (лізингодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (поручитель), Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір поруки №1П/8АФ-15.

7.5.1. Предметом цього договору є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, які випливають з умов договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року. (п.1.1 Договору).

7.5.2. Пунктом 1.2. Договору поруки сторони Договору встановили, що зобов`язання Поручителя перед Лізингодавцем є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором та основним договором не потребують.

7.5.3. Згідно п.1.3 договору поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом основного договору та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має. Для внесення будь-яких змін та доповнень до основного договору лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя.

7.5.4. Пунктом 3.1.1. Договору поруки 1П встановлено, що поручитель зобов`язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги Лізингодавця про прострочення Лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання або листа Лізингодавця про неможливість виконати зобов`язання за Основним договором, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості Лізингоодержувача за Основним договором на рахунок Лізингодавця.

7.5.5. У відповідності до п. 3.1.2. договору поруки від 11.03.2015 Поручитель зобов`язаний у разі невиконання Лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед Лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

7.5.6. Згідно п.6.2 договору поруки сторони встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов`язання. Також порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п.4 ст.559 ЦК України).

7.5.7. У п.6.3 договору сторони встановили, що у тому разі якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім).

7.5.8. Договір поруки підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

7.6. 13 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (лізингодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено додаткову угоду № 2 до договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року. Сторони дійшли згоди внести зміни до зазначеного договору, виклавши п.10.2.1, 10.1 та Графік внесення лізингових платежів (Додаток № 2) у новій редакції. Даною додатковою угодою сторонами змінено графік внесення платежів, змінено ціну договору (335662,57 доларів США), визначено графік погашення для прострочених платежів, збільшено відповідальність за несвоєчасну сплату лізингових платежів. Сторонами продовжено строк дії договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року до 20.12.2017 року включно. Угоду підписано представниками та скріплено представниками лізингодавця та лізингоодержувача.

7.6.1. 30 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (лізингодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено додаткову угоду № 3 до договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року. Сторони дійшли згоди внести зміни до зазначеного договору, виклавши п.10.2.1, 10.1 та Графік внесення лізингових платежів (Додаток №2) у новій редакції. Даною додатковою угодою сторонами змінено графік внесення платежів, змінено ціну договору (346040,76 доларів США), визначено графік погашення для прострочених платежів, збільшено відповідальність за несвоєчасну сплату лізингових платежів. Сторонами продовжено строк дії договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року до 20.06.2019 року включно. Угоду підписано представниками та скріплено представниками лізингодавця та лізингоодержувача.

7.7. ТОВ "Агротек" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (поручителя). Провадження у справі № 904/1478/19 відкрито 14.04.2019 року. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 року у справі № 904/1478/19 задоволено позов ТОВ "Агротек" до ТОВ "Сварог-Дністер", ТОВ "СК Бужок" та ТОВ "ТД "Армада" про стягнення коштів за договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015.

7.8. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2019 у справі № 924/482/19, залишеним в силі постановою Верховного суду від 06.02.2020, відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про визнання договору поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 припиненим.

7.9. В подальшому, 25.02.2020 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про визнання поруки припиненою за Договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015.

7.9.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що порушені його права та охоронювані законом інтереси. Просив визнати припиненим зазначений договір поруки на підставі ч.1 та ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України та обґрунтовуючи, що внаслідок укладення додаткових угод до договору поруки збільшився обсяг його відповідальності, про укладення додаткових угод він не був повідомлений належним чином, стягувач протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимогу до поручителя. Також наголошує, що ні Лізингодавець, ні Лізингоодержувач не повідомили Поручителя про існування додаткових угод № 2 та № 3 до договору лізингу.

7.10. 27.02.2020 на електронну адресу суду першої інстанції від представника відповідача 2 надійшло клопотання (вх.№05-22/1643/20), в якому просив суд визнати подання позивачем позовної заяви зловживанням процесуальними правами. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у травні місяці 2019 ТОВ "СК Бужок" зверталось до Господарського суду Хмельницької області про визнання Договору поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 припиненим. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2020 у справі № 924/482/19 у позові відмовлено, Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 рішення у справі № 924/482/19 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено та визнано Договір поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 припиненим. Постановою Верховного суду від 06.02.2020р. постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 у справі № 924/482/19 скасовано, рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2020 у справі №924/482/19 залишено без змін.

7.11. 21.04.2020 через електронний суд від відповідача 2 надійшов відзив на позов (вх.№05-22/3174/20) з запереченнями проти позовних вимог. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що незважаючи на укладені Додаткові угоди до Договору фінансового лізингу, обсяг відповідальності позивача, враховуючи п.6.3 договору поруки та приписи ст.553, 554 Цивільного кодексу України, залишився без змін, в частині зобов`язань відповідача 1 перед відповідачем 2, що випливає з Договору фінансового лізингу у межах первісного графіку внесення лізингових платежів. Зауважив, що враховуючи терміни сплати по первісному графіку внесення лізингових платежів до Договору фінансового лізингу, порука позивача за зобов`язаннями відповідача 1 перед відповідачем 2, що випливає із Договору фінансового лізингу не є припиненою.

7.11.1. Також, 21.04.2020 на адресу суду першої інстанції від представника відповідача 2 надійшло клопотання (вх.№ 05-22/3178/20) про закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю предмету спору. В обґрунтування поданої заяви зазначає про те, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2019 у справі № 924/482/19 відмовлено у позові ТОВ "СК Бужок" до ТОВ "Серединецьке" та до ТОВ "Агротек" про визнання Договору поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 припиненим. Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 вказане рішення залишено без змін.

7.12. 15.05.2020 на адресу суду першої інстанції від представника позивача надійшли письмові заперечення (вх.№ 05-22/4051/20) на клопотання відповідача 2 про закриття провадження у даній справі. У запереченнях зокрема зазначає про те, що у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 924/502/19 Верховний Суд зазначив про те, позивач просив визнати припиненими договори поруки, а по суті рішень судів першої та апеляційної інстанції було визнано, що припинені поруки. На підставі наведеного, позивач вважає, що спосіб захисту, викладений у позовній заяві є обґрунтованим з огляду на практику розгляду судами аналогічної проблематики.

7.13. За результатами розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" місцевим господарським судом прийнято рішення, яким відмовлено у їх задоволенні з підстав, зазначених у пункті 2.1. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, врахування та прийняття доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників сторін, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про її задоволення із скасування рішення суду першої інстанції у даній справі та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

8.2. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

8.3. За змістом ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.4. Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.5. З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.6. Як вбачається із матеріалів справи (пункти 7.5. - 7.5.8. цієї постанови) з метою забезпечення виконання основного зобов`язання між сторонами було укладено договір поруки №1П/8АФ-15 (а.с.25-26, т.1).

8.7. За результатами розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем на наведено обґрунтованих підстав для задоволення таких вимог стосовно відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" у межах заявленого предмету позову про визнання припиненою поруки за договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015.

8.8. Північно-західний апеляційний господарський суд такий висновок вважає помилковим з огляду на наступне.

8.9. В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

8.10. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

8.11. Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

8.11.1. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

8.11.2. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

8.12. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

8.13. Таки чином порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

8.13.1. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

8.13.2. З огляду на приписи закону, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так i умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

8.14. Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

8.14.1. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

8.14.2. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

8.14.3. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

8.15. У позовній заяві позивач власне акцентував увагу на положеннях частини 4 статті 559 ЦК України.

8.16. Зі змісту пункту 6.2. Договору поруки № 1П/8АФ-15, вбачається, що сторони встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов`язання. Також порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п.4 ст.559 ЦК України).

8.16.1. Таке твердження випливає з першого та другого речення ч.4 ст.559 ЦК України.

8.16.2. Перше речення визначає, що в Договорі має бути зазначено чітко строк дії договору, а не що інше.

8.16.3. Друге речення визначає, якщо строк дії договору співпадає зі строком виконання основного зобов`язання, то порука припиняється через шість місяців, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя.

8.16.4. Термін для пред`явлення вимоги не визначає строку дії договору, а встановлює період для вчинення відповідних дій.

8.16.5. Дії можуть вчинятися в межах строку дії договору так і поза його межами.

8.16.6. Дії вчинені поза межами строку дії договору не несуть правових наслідків для сторін за договором.

8.17. Частина 4 ст. 559 ЦК України (станом на момент укладення договору поруки) визначає три підстави (що стосується строків) припинення поруки: - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; - у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом; - якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

8.17.1. Аналіз зазначеної норми права дає з підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

8.17.2. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

8.17.3. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

8.17.4. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

8.17.5. Аналогічна позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 641/9926/15-н.

8.17.6 Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові акцентує увагу на тому, що "настання певних обставин не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України".

8.18. Отже, зміст "Також порука припиняється, якщо Лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за Основним договором не пред`явить вимоги до Поручителя (ч.4 ст.559 ЦК України)" пункту 6.2. Договору поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 не визначає строку дії договору поруки до 20 грудня 2017 року, як це стверджувалося відповідачем.

8.19. Зміст укладеного договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року (у тому числі із укладеними додатками) містив як загальний строк його дії, так і строки виконання зобов`язань по внесенню щомісячних лізингових платежів.

8.19.1. Сплата лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11 березня 2015 року, відповідно до додатку 2, передбачалася у строки, визначені графіком внесення лізингових платежів щомісячно (до 20 числа кожного місяця у період з 20.04.2015 року по 20.12.2017 року).

8.19.2. Пунктом 5.3. Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 року Сторони визначили, що Лізингодавець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення Предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив Лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 30 (тридцяти) календарних днів.

8.19.3. Підпунктом 8.1.1. Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 року Сторони визначили, що: Договір може бути розірваний в однобічному порядку з ініціативи Лізингодавця, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленому в цьому Договорі (на підставі письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання Договору).

8.19.4. В цьому випадку Договір вважається розірваним з моменту отримання Лізингоодержувачем письмового повідомлення Лізингодавця про розірвання договору.

8.19.5. У пункті 11.1. Договору Сторони чітко визначили строк дії Договору поруки, а саме початок дії договору з моменту його підписання, а припинення у строк виконання зобов`язання за Основним договором (20 червня 2019 року, із врахуванням положення додаткової угоди № 3).

8.19.6. Трирічний термін для пред`явлення вимоги до Поручителя з дня настання строку виконання основного зобов`язання є правом Лізингодавця звернутися з вимогою до Поручителя.

8.20. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15.06.2020 у справі № 138/240/16-ц.

8.20.1. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина четверта статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

8.20.2. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №9 6-2б62цс15).

8.20.3. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

8.20.4. Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

8.20.5. Проте, якщо кредитор змінює строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. В такому разі кредитор зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту».

8.20.6. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17.

8.21. Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя.

8.21.1. Пунктом 1.3 Договору поруки (друге речення) визначено що для внесення будь-яких змін та доповнень до основного договору лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя на внесення таких змін.

8.21.2. Пунктом 6.3. Договору поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 передбачено, що сторони договору встановлюють, що у тому разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім).

8.22. Апеляційним господарським судом при вирішенні даного спору судом враховується правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, який міститься у постанові від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18, згідно якого умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

8.22.1. Тобто, в даному випадку умови Договору поруки про те, що у разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім), не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, не звільняють від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

8.23. За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

8.23.1. При укладенні Договору фінансового лізингу (як основного договору) сторони вчинили ряд застережень, у тому числі і щодо внесення змін та доповнень до нього (п.12.4. Договору фінансового лізингу).

8.23.2. Аналогічне застереження вчинено сторонами і у Договорі поруки (пункт 6.1.), згідно з яким усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін.

8.24. Як зазначалося судом апеляційної інстанції у цій постанові вище (пункти 7.3.) укладеними Додатковими угодами 1, 2, 3 суттєво змінено як графік платежів, так і ціну Договору фінансового лізингу, розмір винагороди (комісії) Лізингодавцю, а також строк його дії.

8.24.1. Ціна Договору фінансового лізингу на момент його укладення (першопочаткова ціна) становила 314117,45 доларів США (п.7.2.4. цієї постанови).

8.24.2. За актом приймання-передачі майно передано на суму 250000,00 доларів США, що на 64117,45 доларів США нижче, ніж першопочаткова ціна.

8.24.3. Додатковою угодою № 2 першопочаткову ціну збільшено до 335662,57 доларів США, що на 21545,12 доларів США більше по відношенню до першопочаткової ціни.

8.24.4. Додатковою угодою № 3 першопочаткову ціну збільшено до 346040,76 доларів США, що на 31923,31 доларів США більше по відношенню до першопочаткової ціни.

8.25. Таким чином у порівнянні із первісною редакцією Договору фінансового лізингу ціна договору збільшена на 31923,31 доларів США.

8.26. Розмір винагороди (комісії) Лізингодавцю у порівнянні із первісно визначеною сумою у 62867,45 доларів США зріс до 94790,76 доларів США, що на 31923,31 доларів США більше.

8.27. Поряд з тим у матеріалах даної справи відсутні докази повідомлення ТОВ "СК Бужок" про укладення додаткових угод № 1, 2, 3, якими змінено ціну Основного договору, і, як наслідок, збільшено розмір відповідальності за його невиконання.

8.28. З огляду на вищевикладені обставини та враховуючи, що відповідачем-2 не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження того, що поручитель ТОВ "СК Бужок" надав письмову згоду на збільшення ціни Договору фінансового лізингу і збільшення розміру відповідальності за даним договором, та відповідно не був повідомлений про збільшення обсягу його відповідальності, в даному випадку фактично має місце збільшення ціни договору фінансового лізингу без погодження з поручителем - ТОВ "СК Бужок".

8.29. Апеляційний господарський суд приходить до висновку, що порука за Договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11 березня 2015 року є припиненою в силу положень ч.1 ст.559 ЦК України (у редакції на момент укладення договору поруки).

8.30. Заперечення відповідача-2 не спростовують доводів апелянта.

8.31. За таких обставин апеляційну скаргу ТОВ "СК Бужок" слід задоволити, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити, визнавши визнання припиненою поруку за договором поруки № 1П/8АФ-15 від 11.03.2015 року.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з підстав, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.277 ГПК України.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 у справі № 924/173/20, сплатило платіжним дорученням № 7 від 16.09.2020 судовий збір у сумі 3153,00 гривень - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. З урахуванням висновку Північно-західного апеляційного господарського суду позивачем підлягають відшкодуванню витрати, понесені ним по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги за рахунок відповідачів порівну.

10.4. Видачу наказу про стягнення судових витрат із позивача на користь відповідача слід доручити Господарському суду Хмельницької області.

11. Проголошення рішення та виготовлення повного тексту.

11.1. За результатами розгляду апеляційної скарги Північно-західним апеляційним господарським судом після виходу із нарадчої кімнати проголошено вступну та резолютивну частину процесуального рішення в порядку статті 283 ГПК України.

11.2. Судом апеляційної інстанції роз`яснено сторонам, що враховуючи складність справи, як виняткового випадку, та враховуючи участь судді у інших справах, що впливає на навантаженість, складання повної постанови у даній справі буде відкладено на строк не більше 10 днів із дня закінчення розгляду справи на підставі частини 6 статті 233 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" від 17.08.20р. задоволити.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 04 серпня 2020 року у справі №924/173/20 скасувати. Ухвалити нове рішення.

"Позов задоволити.

Визнати припиненою поруку Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (31062, Хмельницька область, Красилівський район, с.Митинці, вул.Центральна , 83, корпус Б, ) за Договором поруки №1П/8АФ-15 від 11 березня 2015 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (31062, Хмельницька область, Красилівський район, с.Митинці, вул.Центральна , 83, корпус Б, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, код 32678262) на користь "СК Бужок" (31062, Хмельницька область, Красилівський район, с.Митинці, вул.Центральна, 83, корпус Б, ) - 1051 грн. судових витрат за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, код 32232765) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (31062, Хмельницька область, Красилівський район, с.Митинці, вул.Центральна , 83, корпус Б, ) - 1051 грн. судових витрат за подання позовної заяви.

Видати накази.".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, код 32678262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (31062, Хмельницька область, Красилівський район, с.Митинці, вул.Центральна , 83, корпус Б, ) - 1576 грн. 50 коп. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, код 32232765) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" (31062, Хмельницька область, Красилівський район, с.Митинці, вул.Центральна , 83, корпус Б, ) - 1576 грн. 50 коп. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Видати накази.

Видачу наказів доручити Господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/173/20 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "27" листопада 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Тимошенко О.М.