ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/199/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Земляк А.В.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Кей-Колект» - Краснопивцев О.К.,

від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2020, ухвалене суддею Желєзною С.П., м. Одеса, повний текст складено 11.06.2020

у справі № 916/199/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про скасування запису про проведення державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»), в якому просило суд скасувати запис про державну реєстрацію права власності №24552898, внесений державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 39381321 від 26.01.2018, щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на квартиру АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що 24.01.2018 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з метою задоволення вимог, які виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту та іпотечного договору, в порядку ст. 36 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення на іпотечне майно шляхом набуття права власності, про що до державного реєстру було внесено запис за № 24552898.

Разом з тим, в порушення вимог чинного законодавства державна реєстрація права власності на іпотечне майно була проведена за відсутності розрахункового документу про прийняття плати за пересилання поштового відправлення, за відсутності підпису іпотекодавця про отримання вимоги ТОВ «Кей-Колект» про виконання зобов`язань за кредитним договором та за відсутності оцінки предмета іпотеки, яка повинна проводитись суб`єктом оціночної діяльності.

Викладене унеможливило задоволення вимог ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержателя другої черги, у випадку, якщо вартість предмета іпотеки є вищою, ніж розмір забезпеченого іпотекою першого черги зобов`язання.

Заперечуючи проти задоволення позову, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зазначило, зокрема, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки була проведена із дотриманням вимог чинного законодавства, а правові підстави для задоволення позову ТОВ «Кей-Колект», який виступає іпотекодержателем другої черги, відсутні.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.06.2020 у справі № 916/199/20 позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 2102 грн. витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали реєстраційної справи на спірну квартиру не містять документів на підтвердження набуття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Під час вирішення даного спору відповідачем не було надано суду відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» подало на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

ТОВ «Кей-Колект» не має жодного відношення до спірного майна, у нього відсутні кредиторські вимоги до іпотекодержателя та відсутні будь-які порушені права.

В даному випадку ТОВ «Кей-Колект» був іпотекодержателем другої черги згідно умов договору іпотеки, тоді як ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» є іпотекодержателем першої черги.

У зв`язку з набранням законної сили рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі № 916/2768/19, яким задоволено позов ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до ТОВ «Кей-Колект» про скасування в державному реєстрі запису про іпотеку та запису про обтяження щодо квартири, ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержатель наступної іпотеки, втрачає право на задоволення своїх вимог, що унеможливлює задоволення позову у даній справі.

Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 за № 1127, визначено вичерпний перелік документів, які повинні бути надані для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

Оскільки даний перелік є вичерпний, у ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відсутній обов`язок щодо надання державному реєстратору (нотаріусу) оцінки предмета іпотеки чи будь-яких інших документів, не визначених п. 61 зазначеного Порядку.

Жодний нормативно-правовий акт не зобов`язує державного реєстратора здійснювати перевірку оцінки предмета іпотеки.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надало державному реєстратору усі необхідні документи, а сама державна реєстрація права власності на предмет іпотеки була проведена із дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2020 у справі № 916/199/20, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект».

Разом з апеляційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (до скарги не додано доказів сплати судового збору), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

03.09.2020 на виконання вимог вищезазначеної ухвали від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків, в додатках до якого надано платіжне доручення № 46 від 27.08.2020 на суму 3153 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено ТОВ «Кей-Колект» строк до 22.09.2020 для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, зупинено дію оскаржуваного рішення суду та витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/199/20.

14.09.2020 матеріали справи № 916/199/20 надійшли до суду апеляційної інстанції.

24.09.2020 від ТОВ «Кей-Колект» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, що відповідач неправомірно задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, що в результаті призвело до порушеного права ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержателя другої черги. Відповідач не надав державному реєстратору повного переліку документів для проведення державної реєстрації права власності. Відсутність поданого звіту про оцінку предмета іпотеки виключало проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 розгляд даної справи призначено на 29.10.2020 о 12:00 год.

26.10.2020 від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надійшло клопотання про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м. Києва, у задоволенні якого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 відмовлено.

27.10.2020 від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надійшло клопотання про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 задоволено.

В судовому засіданні 29.10.2020 оголошено перерву до 09.11.2020 о 10:00 год.

В судове засідання 09.11.2020 з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 залучено до участі у справі № 916/199/20 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), зобов`язано позивача та відповідача направити їй копії позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційну скаргу та відзиву на апеляційну скаргу. Вирішено розглянути апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2020 у справі № 916/199/20 поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, у розумний строк.

В судовому засіданні 09.11.2020 оголошено перерву до 26.11.2020 о 10:00 год.

В судове засідання 26.11.2020 з`явився представник позивача, який заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Кей-Колект», перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі Банк, (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір (а.с.83-85 т.1) за умовами пункту 1.1 якого ОСОБА_1 передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві власності. Ринкова вартість предмета іпотеки складає 850404 грн.

Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.09.2006. У разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами (п.п. 1.2., 2.1.1. іпотечного договору).

У разі порушення ОСОБА_1 обов`язків, встановлених цим договором, Банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання ОСОБА_1 цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 2.1.2. іпотечного договору).

Звернення стягнення здійснюється Банком у випадках, зазначених в підпунктах 2.1.1-2.1.2 пункту 2.1 цього договору, або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності ОСОБА_1 чи визнання його банкрутом, або у разі порушення ОСОБА_1 будь-якого зобов`язання за цим договором чи будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, або в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог ОСОБА_1 , або за договором між ОСОБА_1 та Банком про задоволення вимог ОСОБА_1 (пункт 4.1., 4.2 іпотечного договору).

Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Банку, що міститься в цьому договорі. Банк самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу Банку права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку"; право Банка від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" (п. 5.1 іпотечного договору).

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. та зареєстрований за № 3098.

22.09.2006 між Банком та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с.9-18 т.1), відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого Банк зобов`язується надати ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку наданий кредит в іноземній валюті у сумі 105152 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредитування складає 132 місяці.

22.09.2006 між Банком (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки другої черги (а.с.19-22 т.1), за умовами пункту 1.1 якого ОСОБА_1 передає вдруге в іпотеку другої черги нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності. Вартість предмета іпотеки складає 850404 грн.

Відповідно до п. 1.2, пп. 2.1.1 п. 2.1 договору іпотеки другої черги від 22.09.2006р.

Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.09.2006. У разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами (п.п. 1.2., 2.1.1. договору іпотеки другої черги).

У разі порушення ОСОБА_1 обов`язків, встановлених цим договором, Банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання ОСОБА_1 цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. (п. 2.1.2. договору іпотеки другої черги).

Звернення стягнення здійснюється Банком у випадках, зазначених в підпунктах 2.1.1-2.1.2 пункту 2.1 цього договору, або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності ОСОБА_1 чи визнання її банкрутом, або у разі порушення ОСОБА_1 будь-якого зобов`язання за цим договором чи будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, або в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог Банку (п.п. 3.1., .3.2. договору іпотеки другої черги).

У разі застосування передачі предмета іпотеки у власність Банку як способу задоволення вимог (абзац 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до Банку з моменту отримання повідомлення.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трубачовою Н.О. та зареєстрований за №5610.

12.12.2011 між Банком (клієнт) та ТОВ «Кей-Колект» (фактор) укладено договір факторингу № 1 (а.с.23-27 т.1), відповідно до умов якого Банк зобов`язується передати у власність ТОВ «Кей-Колект», а ТОВ «Кей-Колект» - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Банка за плату та на умовах, визначених цим договором. Обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку 1 до цього договору. Одночасно з відступленням прав вимоги до ТОВ «Кей-Колект» переходять усі права Банку за усіма договорами забезпечення.

Відповідно до виписки з додатку № 1 до договору факторингу (перелік первинних договорів) (а.с.28 т.1) Банком відступлено ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.09.2006.

12.11.2011 між Банком (цедент) та ТОВ «Кей-Колект» (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки.

Пунктом 1 договору про відступлення права вимоги визначено, що у зв`язку з укладенням між Банком та ТОВ «Кей-Колект» договору факторингу № 1 від 12.12.2011, Банк передає, а ТОВ «Кей-Колект» приймає права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у додатку 1 до цього договору.

Відповідно до виписки з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки (а.с.32 т.1), Банком відступлено ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за іпотечним договором, укладеним в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.09.2006.

21.09.2015 між Банком (клієнт) та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (фактор) укладено договір факторингу № 26 (а.с.86-87 т.1), відповідно до якого Банк відступає ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Банка за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які Банк відступає ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за цим договором, без права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день підписання цього договору.

Згідно витягу з Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу № 26 від 21.09.2015 Банк відступив, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прийняло, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 08.09.2006.

22.09.2015 між Банком (клієнт) та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (фактор) укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 26 від 21.09.2015, за умовами якого Банк відступає ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуває усі права вимоги за договорами забезпечення, перелік яких наведено у розділі 4 цього договору.

Пунктом 4.1. розділу 4 вказаного договору визначено, що перелік договорів забезпечення, укладених між Банком та Боржниками складається згідно форми, вказаної в додатку № 1 до цього договору та оформлюється реєстром, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з Реєстру Боржників до договору про відступлення прав вимоги № 1 Банк відступив, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прийняло, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за договором іпотеки від 08.09.2006.

В матеріалах реєстраційної справи № 01.02-1 щодо спірної квартири міститься вимога ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за вих. № 1277 від 24.11.2017, адресована ОСОБА_1 , про усунення порушення умов кредитного договору № 0 від 08.09.2006. Зазначено, що у разі не погашення заборгованості ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» буде зареєстровано право власності на предмет іпотеки.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 180516903 від 11.09.2019 вбачається, що 24.01.2018 за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі іпотечного договору від 08.09.2006, договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.09.2015, повідомлення № 0317003 від 24.11.2017 та вимоги № 1277 від 24.11.2017 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 90,1 кв.м (житловою площею 47,8 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Номер запису про право власності: 24552898, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39381321 від 26.01.2018.

З вказаної вище інформаційної довідки також вбачається, що до державного реєстру 22.09.2006 було внесено запис про іпотеку за № 24553053 (іпотекодержатель: ТВО «Кей-Колект») та запис про обтяження за № 24553000 (підстава виникнення обтяження: договір іпотеки другої черги від 11.09.2006).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі № 916/2768/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2020, задоволено позов ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 24553053 та запис про обтяження № 24553000, внесені на підставі рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу), індексний номер: 39381321 від 26.01.2018 (номер запису про право власності: 24552898 - щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ «Кей-Колект» скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 24552898, внесений державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 39381321 від 26.01.2018, щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на квартиру АДРЕСА_1 .

В якості підстав для задоволення позову ТОВ «Кей-Колект» зазначає про те, що державна реєстрація права власності була проведена за відсутності розрахункового документу про прийняття плати за пересилання поштового відправлення, за відсутності підпису іпотекодавця про отримання вимоги ТОВ «Кей-Колект» про виконання зобов`язань за кредитним договором та за відсутності оцінки предмета іпотеки, яка повинна проводитись суб`єктом оціночної діяльності.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали реєстраційної справи на спірну квартиру не містять документів на підтвердження набуття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Під час вирішення даного спору відповідачем не було надано суду відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній станом на момент виникнення у відповідача права власності на спірне майно, далі Закон) предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об`єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об`єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

При зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог (ч. 5 ст. 13 Закону).

Частиною 1 ст. 35 Закону передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 36 Закону визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 37 Закону передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону (далі нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до ст. 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на момент виникнення у відповідача права власності на спірне майно) визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1127 (далі Порядок), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як вже зазначалось, спірна квартира була передана ОСОБА_1 в іпотеку Банку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами про надання споживчого кредиту № 0 від 08.09.2006 та № 0 від 22.09.2006.

В подальшому, Банком відступлено права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.09.2006 та іпотечним договором від 08.09.2006 на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.09.2006 та договором іпотеки другої черги від 22.09.2006 були відступлені Банком на користь ТОВ «Кей-Колект».

Тобто спірне нерухоме майно перебувало в іпотеці у ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», як іпотекодержателя першої черги, та ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержателя другої черги.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи на спірну квартиру, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з метою задоволення вимог, які виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 08.09.2006 та іпотечного договору від 08.09.2006, в порядку ст. 36 Закону України «Про іпотеку» 24.01.2018 звернуто стягнення на іпотечне майно шляхом набуття права власності, про що до державного реєстру внесено запис за №24552898.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» матеріали реєстраційної справи на квартиру не містять інформації про її вартість, за якою відбулося зарахування вимог.

Докази того, що оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності взагалі проводилась в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що положеннями п. 61 Порядку не встановлено обов`язку іпотекодержателя подавати для державної реєстрації права власності на іпотечне майно відомості про вартість предмета іпотеки.

Разом з тим, можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки лише за вартістю, визначеною на підставі оцінки суб`єктом оціночної діяльності, чітко визначена ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Щодо доводів скаржника про те, що ТОВ «Кей-Колект» не має жодного відношення до спірного майна, у нього відсутні кредиторські вимоги до іпотекодержателя та відсутні будь-які порушені права, а також про те, що у зв`язку з набранням законної сили рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі № 916/2768/19 ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержатель наступної іпотеки, втрачає право на задоволення своїх вимог, колегія суддів зазначає наступне.

У випадку, якщо вартість предмета іпотеки є вищою, ніж розмір забезпеченого іпотекою першої черги зобов`язання, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на виконання ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зобов`язано відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

В свою чергу, за рахунок перевищення вартості предмета іпотеки ТОВ «Кей-Колект» може задовольнити свої вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.09.2006 шляхом звернення до ОСОБА_1 з відповідною вимогою.

Не проведення ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» оцінки предмету іпотеки порушує права ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержателя другої черги.

Скасування рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі №916/2768/19 запису про обтяження спірного майна, яке виникло на підставі договору іпотеки другої черги, не позбавляє ТОВ «Кей-Колект» права на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2020 у справі № 916/199/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2020 у справі № 916/199/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.11.2020.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук