СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Справа № 922/3358/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача в режимі відеоконференції Грищенко О.М., свідоцтво про право на зайняття адвокатського діяльністю №3888 від 29.10.2009, довіреність №б/н від 07.08.2019,

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (вх.№2993Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 у справі №922/3358/20 (суддя Жиляєв Є.М., повний текст ухвали підписано 26.10.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, м.Київ

до ОСОБА_1 , м. Харків

про стягнення 293.997,08 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі №922/3358/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс до ОСОБА_1 про стягнення 293.997,08 грн.

Позивач, ТОВ Компанія Ніко-Тайс з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, а справу №922/3358/20 направити до господарського суду для продовження розгляду. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку, господарський суд безпідставно здійснив відступлення від висновків та правових позицій Верховного Суду, про які було зазначено скаржником, та не враховано відповідних доводів, які були прийняті Верховним Судом за результатами розгляду аналогічного роду касаційних скарг з врахуванням Конвенцій та рішень Європейського Суду з прав людини.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №922/3358/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено розгляд апеляційної скарги на 01.12.2020 о 09:30 год.

Представник позивача Грищенко О.М. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з заявою про участь в судовому засіданні по справі №922/3358/20, призначеному на 01.12.2020 о 09:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена колегією суддів, що відображено у відповідній ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2020.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні. Про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 було своєчасно направлено всім сторонам по справі за юридичними адресами. При цьому, в ухвалі Східний апеляційний господарський суд зазначав, що інформацію у справі можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/.

Крім того, інформацію про час та місце проведення судового засідання 16.11.2020 було розміщено на веб-адресою http://court.gov.ua/fair/, а ухвалу Східного апеляційного господарського суду відправлено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, Східним апеляційним господарським судом було здійснено всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

До того ж, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції обмежений тридцятиденним строком з моменту відкриття апеляційного провадження у справі.

Отже, колегія суддів, врахувавши рівень складності та обставини справи, вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі №922/3358/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс до ОСОБА_1 про стягнення 293.997,08 грн.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, господарський суд врахував суб`єктивний склад сторін у справі № 922/3358/20 та дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Так, зі змісту позовної заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" вбачається, що останнє звернулося до Господарського суду з позовом до ОСОБА_1 , який є фізичною особою. Отже, такий спір за суб`єктивним складом його учасників належить до цивільної юрисдикції.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач посилається на договір поруки від 19.05.2010, яким забезпечується виконання зобов`язання юридичною особою під час здійснення господарської діяльності, по суті таке забезпечення є таким, що виникло у господарській діяльності сторін, зокрема як позивача так і відповідача.

При цьому, позивач посилається на приписи статті 543 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

За твердженнями позивача, зважаючи на те, що в даній справі заявлені однакові позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителя, - вони є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за договором поставки. Ефективний судовий захист прав та інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи, одним судом.

В обґрунтування позовної заяви та апеляційної скарги, позивач зважає на те, що оскільки сторонами основного зобов`язання у даній справі є юридичні особи, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

При цьому, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ТОВ «Ніко-Тайс» посилається на практику Великої палати Верховного Суду викладену у постанові від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц, у постанові від 17.04.2018 у справі №545/1014/15-ц, у постанові від 25.04.2018 у справі №638/13998/14-ц та зазначає, що оскільки ні відповідач 1 ні відповідач 2, не сплатили заборгованість, що виникла згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК130410/4 від 13.04.2010 та договору поруки від №б/н від 19.05.2010, позивач за захистом свого права звернувся до господарського суду з даним позовом.

Господарський суд, розглянувши вищезазначену позовну заяву та надані до неї документи, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Колегія суддів вважає вірною зазначену позицію суду першої інстанції з огляду на таке.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст.20 ГПК України. Так, за частиною 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу. Тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як наприклад 5, 10, 14 цієї статті).

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України 03.10.2017 №2147-VII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин та суб`єктного складу сторін.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін спірного правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, в даному випадку ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" заявило позовну вимогу про стягнення 293.997,08 грн з відповідача саме як фізичної особи, без посилання на солідарне стягнення.

Таким чином, даний спір за суб`єктивним складом його учасників належить до цивільної юрисдикції, оскільки відсутня істотна вимога щодо множинності боржників для реалізації солідарного обов`язку.

За приписами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що у даному випадку є правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, згідно з яким суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, та про те, що спір сторін у визначеному позивачем суб`єктному складі має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Посилання позивача, викладені у апеляційній скарзі, вказаних висновків не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 у справі №922/3358/20 та для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Ніко-Тайс» відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційною скаргою покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 у справі №922/3358/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Строк і порядок оскарження даної постанови визначено у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.12.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко