СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа № 913/75/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.,

Секретар судового засідання Соляник Н.В.,

за участю:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни, м. Сєвєродонецьк Луганської області (вх. № 2403 Л/2)

на рішення господарського суду Луганської області від 12.08.2020 (суддя Іванов А.В., ухвалене у м. Харкові о 14:46 годині, повний текст складено 13.08.2020)

у справі № 913/75/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Костіної Людмили Миколаївни, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до Фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про розірвання договору оренди та стягнення 32 935 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Костіна Людмила Миколаївна звернулася до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни, в якій просила розірвати договір оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013 та стягнути з відповідача суму збитків, яка складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень орендованого приміщення в розмірі 32935 грн. 22 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.01.2013 між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення №3, згідно умов якого відповідачу передано спірне приміщення в належному технічному стані.

10.09.2019 позивач отримав від відповідача заяву №0509/1 від 05.09.2019 про розірвання договору оренди та повернення вказаного приміщення за актом прийому-передачі з 01.11.2019.

Позивач посилається на те, що 02.11.2019 кур`єрською доставкою він отримав від орендаря ключі від приміщення і акт приймання-передачі приміщення, в якому орендар зазначив про те, що ним були завдані пошкодження приміщенню на загальну суму 2050,00 грн., які він згоден компенсувати.

Позивач вважає, що відповідач порушив умови договору оренди нежилого приміщення №3 від 01.01.2019 та завдав йому майнових збитків на суму 32935 грн. 22 коп. Розмір понесених ФОП Костіною Л.М. та заявлених до стягнення збитків позивач підтверджує наданою до матеріалів справи копією звіту про незалежну оцінку матеріального збитку, завданого орендарем приміщенню за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, 41ж.

Нормативно позовні вимоги обгрунтовані приписами ст.ст. 174, 188, 193, 224, 226, 291 ГК України, ст.ст. 22, 526, 611, 629, 785 ЦК України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі № 913/75/20 позов Фізичної особи-підприємця Костіної Людмили Миколаївни задоволено частково.

Розірвано Договір оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013, укладений між Фізичною особою-підприємцем Костіною Людмилою Миколаївною та Фізичною особою-підприємцем Пукало Вікторією Вікторівною.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни на користь Фізичної особи-підприємця Костіної Людмили Миколаївни кошти за пошкодження майна в розмірі 30360 грн. 00 коп. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4 039 грн. 64 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Костіною Людмилою Миколаївною та Фізичною особою-підприємцем Пукало Вікторією Вікторівною є обґрунтованою, тому задовольнив позов в цій частині.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не заперечується, що на момент звернення ФОП Пукало В.В. до позивача із заявою про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013, приміщення загальною площею 43,6 кв.м., розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський (Центральний), 41ж, мало пошкодження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір пошкоджень майна, завданих позивачу відповідачем, доведено позивачем та він є набагато ширшим, ніж погоджувався компенсувати відповідач. Суд першої інстанції послався на те, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень доведено належними та допустимими доказами, а саме Звітом про незалежну оцінку матеріального збитку, завданого орендарем приміщенню за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, 41ж. Відповідачем до матеріалів справи не додано доказів, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень орендованого майна є меншою та становить суму 2050,00 грн., яку він погодився компенсувати позивачу.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги у сумі 30360,00 грн., послався на те, що позивач не врахував, що відшкодуванню підлягає не вартість згідно кошторисного розрахунку в сумі 32935 грн., а саме вартість комплексу ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень, нанесених нежитловому приміщенню, тобто вартість матеріального збитку.

Фізична особа-підприємець Пукало Вікторія Вікторівна звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі № 913/75/20, в якій просила його скасувати та направити справу на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним встановленням обставин справи та з неправильною оцінкою доказів.

Апелянт зазначає, що відповідач погоджувався та зобов`язався компенсувати позивачу 2050,00 грн. за завдані орендованому приміщенню пошкодження з вини орендаря.

Апелянт посилається на те, що технічний стан приміщення на момент складання акту приймання-передачі при поверненні 01.11.2019 орендованого приміщення не змінився, а зазначені у позові пошкодження приміщення могли виникнути внаслідок неправильного встановлення вікон або внаслідок усадки будівлі.

Апелянт вважає, що вина відповідача в наявності збитків в розмірі 30855,22 грн. не доведена.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки судове засідання суду першої інстанції, призначене на 12.08.2020 о 12:00 годині в режимі відеоконференції, було перенесене на 14:00 годину, що унеможливило участь в ньому представника відповідача через зайнятість у іншій справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни на рішення господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі № 913/75/20, розгляд справи призначено на 21.10.2020.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Плахова О.В. на дату призначення справи до розгляду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 21.10.2020 був присутній представник позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 відкладено розгляд справи на 25.11.2020.

Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином.

11.11.2020 на адресу суду апеляційної інстанції від Фізичної особи-підприємця Костіної Людмили Миколаївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить поновити строк на подання відзиву, посилаючись на те, що процесуальний строк на подання відзиву пропущено позивачем з поважних причин, оскільки ухвала Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2020, якою встановлено строк для подання відзиву до 05.10.2020, отримана ним 28.10.2020. Позивач також не отримував копію апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 про відкриття апеляційного провадження встановлено строк для подання відзиву до 05.10.2020.

Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець Костіна Л.М. не отримувала ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

За приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного строку, встановленого для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Фізична особа-підприємець Костіна Л.М. вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Позивач посилається на те, що належними доказами, які містяться в матеріалах справи, підтверджено факт заподіяння пошкоджень приміщення, в тому числі і склопакетів, саме відповідачем.

Фізична особа-підприємець Костіна Л.М. просить долучити до матеріалів справи копію акту приймання-передачі приміщення від 31.10.2019, складеного за результатами огляду орендованого приміщення.

Щодо клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту приймання-передачі приміщення від 31.10.2019, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вищезазначений додатковий доказ (копію акту приймання-передачі приміщення від 31.10.2019) позивач не надавав до суду першої інстанції.

Клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту прийняття-передачі приміщення від 31.10.2019 не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів неможливості подання цього акту до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Копія акту приймання-передачі приміщення від 31.10.2019 повертається позивачу.

25.11.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про розгляд справи у судовому засідання без участі відповідача та його представника (вх. №3897 від 25.11.2020).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 3 ст. 222 ГПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, з метою забезпечення основоположних засад господарського судочинства та недопущення затягування судового процесу, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового процесу за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

01.01.2013 між Фізичною особою-підприємцем Костіною Людмилою Миколаївною (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Пукало Вікторією Вікторівною (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення №3, відповідно до умов п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу в користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 43,6 кв.м., розташованого на першому поверсі будівлі за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, 41ж (далі Приміщення), а відповідач зобов`язався прийняти Приміщення та сплачувати позивачу плату за користування приміщенням (т. 1, а.с. 102-107).

Приміщення є власністю Орендодавця (п. 2.1 договору).

За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є договором найму (оренди).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В п. 2.1. Договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013 сторони узгодили, що приймання-передача Приміщення від Орендодавця Орендарю і його повернення від Орендаря Орендодавцю здійснюється уповноваженими представниками сторін.

Орендодавець зобов`язується передати Орендарю Приміщення не пізніше 5 днів з моменту підписання даного Договору. При прийманні Приміщення сторони складають двосторонній акт приймання-передачі Приміщення, який підписується уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною даного Договору. В акті приймання-передачі приміщення вказується його технічний стан (п.п. 2.2.-2.3. Договору).

Статтею 765 ЦК України унормовано, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

01.01.2013 сторони підписали акт приймання-передачі нежитлового приміщення за Договором оренди №3 від 01.01.2013, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв нежитлове приміщення площею 43.6 кв.м., розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, 41ж (т.1, а.с. 108).

Пунктом 2.2 Договору оренди №3 від 01.01.2013 встановлено, що договір складено в двох екземплярах, які мають однакову юридичну силу та вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

01.03.2019 сторони уклали Додаткову угоду до Договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013, якою змінили розмір орендної плати з 01.04.2019.

05.09.2019 відповідач звернувся до позивача із заявою №0509/1, в якій просив розірвати Договір оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013 та прийняти орендоване приміщення за актом приймання-передачі з 01.11.2019.

10.09.2019 позивач отримав заяву відповідача №0509/1 від 05.09.2019.

Відповідно до п. 2.3 договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013 при передачі приміщення сторони складають двосторонній акт прийому-передачі приміщення, який підписується сторонами і/або уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною даного договору. В акті прийому-передачі вказується його технічний стан.

Пунктом 2.6. спірного договору встановлено, що приміщення вважається повернутим орендарем орендодавцю з моменту підписання акту прийому-передачі (повернення) приміщення та передачі ключів від приміщення.

Відповідно до п. 2.7. договору приміщення повинно бути повернено в технічно справному стані (не гірше, ніж в зазначеному при підписанні сторонами акті прийому-передачі приміщення в оренду).

Відповідно до п. 4.1.3 договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2013 орендар зобов`язаний здійснювати поточний ремонт приміщення, замінювати зношені і дефектні комунікації, а також усувати будь-які пошкодження, якщо вони виникли під час користування приміщенням.

В акті приймання-передачі про повернення 01.11.2019 орендованого нежитлового приміщення, підписаного ФОП Пукало В.В. зазначено, що приміщення має пошкодження, заподіяні орендарем, на загальну суму 2050,00 грн., які ФОП Пукало В.В. погодилася компенсувати у сумі 2050,00 грн. (т.1, а.с.15).

Позивач акт приймання-передачі про повернення 01.11.2019 орендованого нежитлового приміщення не підписав, оскільки не погодився з вказаним розміром компенсації за пошкодження орендованого приміщення.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача збитків вартості ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень майна в розмірі 32935 грн. 22 коп.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 779 ЦК України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Виходячи з положень частини 1 статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Частиною 3 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Позивач у позові посилається на те, що 02.11.2019 він кур`єрською доставкою отримав поштове відправлення від відповідача, в якому знаходилися ключі від орендованого приміщення, акт приймання-передачі орендованого нежитлового приміщення з 01.11.2019 за підписом орендаря.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в акті приймання-передачі, підписаному зі своєї сторони, зазначив, що в орендованому приміщенні на дату його повернення наявні наступні пошкодження:

- На фасаді алюмінієвої конструкції просвердллено 44 отвори;

- На козирку не працюють 2 з 4-х вуличних точкових світильників;

- На вбудованому в стелю світильнику не працює одна лампа;

- На шафі обліку електроенергії поламані дверцята;

- На плитці на підлозі просвердлені 4 отвори, забруднення і потертості;

- Відсутній вентилятор в санвузлі,

на загальну суму 2050 грн.

Відповідач зазначив, що згоден їх компенсувати (т. 1, а.с. 111).

Орендодавець з вказаним розміром компенсації за виявлені пошкодження орендованого приміщення у сумі 2050,00 грн. не погодився та звернувся до Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП у Луганській області для фіксації факту завданої матеріальної шкоди співробітниками поліції.

02.11.2019 слідчим Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП у Луганській області проведено огляд приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний (раніше Радянський), 41ж, що підтверджується протоколом огляду місця події від 02.11.2019 (т. 1, а.с. 112-113).

У протоколі огляду місця події від 02.11.2019 зазначено наступні пошкодження приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний (раніше Радянський), 41ж: бурі плями на плитці; на металевих профілях маються отвори зі слідами свердління діаметром 4 мм, загалом у металевих профілях маються 44 отвори; 3 склопакети мають сліди пошкодження - тріщини.

25.11.2019 позивач, з метою проведення незалежної оцінки матеріального збитку, завданого йому відповідачем, звернувся до ПП Агентство оцінки Аналітик (т.1, а.с. 147).

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство Агентство оцінки Аналітик має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №375/18 від 05.05.2018, виданий Фондом Державного майна України.

Згідно Звіту від 25.11.2019 про незалежну оцінку матеріального збитку, завданого орендарем приміщенню за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, 41ж, вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень, нанесених даному нежитловому приміщенню, що ідентифікуються як вартість матеріального збитку, складає 30360 грн. 00 коп., а вартість згідно кошторисного розрахунку становить 32935 грн. (т. 1, а.с.117-130).

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у акті приймання-передачі нежитлового приміщення за договором оренди №3 від 01.01.2013, підписаного 01.01.2013 орендодавцем Костіною Л.М. та орендарем Пукало В.В., зазначено інформацію щодо технічного стану орендованого приміщення.

У вказаному акті відсутня інформація, що приміщення має недоліки чи пошкодження.

Тобто відповідач від позивача отримав у користування приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський (Центральний), 41ж, у придатному стані без пошкоджень.

Разом з тим, відповідач, повертаючи 01.11.2019 орендоване приміщення, визнав, що ним пошкоджено майно орендодавця. Розмір комплексу ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень, нанесених орендованому приміщенню, відповідач оцінив у сумі 2050,00 грн.

Однак відповідачем не підтверджена відповідними доказами сума ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень, нанесених орендованому приміщенню, які ФОП Пукало В.В. погоджувалася компенсувати позивачу.

Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов`язання; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; 4) вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до матеріалів справи надано докази, якими підтверджено, що приміщення за договором оренди №3 від 01.01.2013 передавалося відповідачу без пошкоджень, які встановлені при його поверненні.

Позивачем належними доказами доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування збитків: факт спричинення шкоди орендованому майну, розмір збитків вартість комплексу ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень, нанесених орендованому приміщенню, причинний зв`язок.

Натомість законодавством встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Тобто саме на відповідача покладено обов`язок довести факт відсутності своєї вини.

Відповідачем, в порушення вимог ст.ст.74 - 76 ГПК України, до матеріалів справи не надано доказів відсутності його вини у пошкодженні орендованого приміщення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків у сумі 30360,00 грн.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.08.2020 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Жердєва Сергія Миколайовича від 05.08.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Доручено Луганському апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції у справі № 913/75/20, розгляд якої відбудеться 12.08.2020 о 12 год. 00 хв.

В судове засідання, призначене на 12.08.2020, представник відповідача не з`явився, про що зазначено в рішенні господарського суду Луганської області від 12.08.2020.

Відповідач не повідомив причин неявки до суду першої інстанції.

Відповідач до суду першої інстанції не звертався з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного в режимі відеоконференції на 12.08.2020, через неможливість забезпечити у судового участь свого представника.

Доказів, які підтверджують неможливість участі представника відповідача у судовому засіданні суду першої інстанції 12.08.2020, матеріали справи не містять.

Крім того, явка у судове засідання, призначене на 12.08.2020, ухвалою господарського суду Луганської області від 29.07.2020 не визнавалася обов`язковою.

Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необгрунтованими.

За таких обставин, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни не підлягає задоволенню, рішення господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі № 913/75/20 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Пукало Вікторії Вікторівни на рішення господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі № 913/75/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 12.08.2020 у справі № 913/75/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.12.2020.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна