ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.12.2020 Справа № 920/1165/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши заяву стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40030, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, ідентифікаційний код 33698892) від 23.11.2020 № 5784 (вх. № 3564 від 24.11.2020) до боржника фізичної особи-підприємця Новак Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення 5 812,71 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на підставі договору № 461-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2007,

без виклику представників учасників справи.

Суть питання, що вирішується ухвалою суду.

24.11.2020 до Господарського суду Сумської області звернувся заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40030, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, ідентифікаційний код 33698892) із заявою про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Новак Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 5 812,71 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на підставі договору № 461-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2007.

Після дослідження матеріалів вищезазначеної заяви, суд дійшов висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України (надалі ГПК України), зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Положеннями частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої третьої статті 147 ГПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з частиною першою статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина друга статті 12 ГПК України визначає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте заявником, в якості доказів про сплату судового збору додано до цієї заяви про видачу судового наказу платіжне доручення № 2852 від 10.07.2020 про сплату судового збору в сумі 210,20 грн, яке вже використано заявником та додано до позовної заяви у справі № 920/789/20.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 ГПК України.

Отже, заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог пункту 1 частини третьої статті 150 ГПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 ГПК України.

Частиною другою статті 154 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за поставлену електроенергію енергію.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 148, пунктом 3 частини першої статті 150, частиною першою статті 152 та статтями 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40030, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, ідентифікаційний код 33698892) у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з боржника фізичної особи-підприємця Новак Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 5 812,71 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на підставі договору № 461-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2007.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 01.12.2020.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи, втому числі електронною поштою.

Повну ухвалу складено та підписано суддею 01 грудня 2020 року.

Суддя Ю.А. Джепа