ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3059/16 (922/2308/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізична особа Мазепа Геннадій Борисович , Фізична особа ОСОБА_2
до Арбітражний керуючий Гриценко Ігор Іванович , Фізична особа-підприємець Довженко Олександр Сергійович
про витребування майна
за участю сторін:

пр-к відповідача 2 ( Довженко О.С. ) - Розумна О.О. (ордер ХВ № 000088 від 10.01.2019, витяг з договору №1 від 10.01.19, додаткова угода №1 від 09.01.2020),

позивач 1 - Мазепа Г.Б. (особисто, паспорт НОМЕР_1 від 07.11.12),

пр-к позивача 2 ( ОСОБА_2 ) - Лимар О.В. (договір від 20.05.19, додаткова угода №1, ордер АХ №1015360 від 19.08.2020),

відповідач 1 - Гриценко І.І. (особисто, свідоцтво № 1216 від 04.07.13),

пр-к третьої особи - Смородська М.С. (наказ про признач. на посаду №306к від 27.12.19, положення про діяльність рег-го управл.)

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

До господарського суду з позовною заявою в межах справи про банкрутство №922/3059/16 звернулись фізичні особи Мазепа Г.Б. (позивач 1) та ОСОБА_2 (позивач 2) про витребування майна із незаконного володіння та відновлення становища, що існувало до порушення майнових прав до відповідачів: арбітражного керуючого Гриценко І.І. (відповідач 1), Довженко О.С. (відповідач 2), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство юстиції України, в якій позивачі просять суд: 1) витребувати із незаконного володіння Довженка Олександра Сергійовича (код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) частку в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ "Любава-2015" (код 39830422) на користь Мазепи Геннадія Борисовича (код НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; 2) Відновити становище, яке існувало до порушення права позивача ОСОБА_2 шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, 1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22, з поновленням у ЄДР записів станом на 11.12.2018 про: склад засновників ФГ "Любава 2015"; набуття ОСОБА_2 корпоративних прав у статутному (складеному) капіталі ФГ "Любава 2015"; покладання обов`язків голови ФГ "Любава 2015" на ОСОБА_2 ; затвердження Статуту ФГ "Любава 2015" у новій редакції зі змінами щодо складу засновників; 3) Відновити становище, яке існувало до порушення права позивача Мазепи Г.Б. шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, 9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36, з поновленням у ЄДР записів станом на 11.12.2018 про: склад засновників ФГ "Любава 2015"; набуття Мазепою Г.Б. корпоративних прав у статутному (складеному) капіталі ФГ "Любава 2015"; покладання обов`язків голови ФГ "Любава 2015" на Мазепу Г.Б. ; юридичну адресу ФГ "Любава 2015": 61007, м. Харків, пр. Олександрівський, 91; затвердження Статуту ФГ "Любава 2015" у новій редакції зі змінами щодо складу засновників та адреси.

17.08.2020 третью особою, Міністерством юстиції України, надано суду письмові пояснення, в яких представник третьої особи зазначає, що Міністерство юстиції України не може відповідати за дії вчинені державним реєстратором, оскільки такі дії вчиняються останнім самостійно, та відповідно до положень чинного законодавства.

18.08.2020 відповідач-1, арбітражний керуючий Гриценко І.І. надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог не заперечує, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

15.09.2020 до суду надійшов відзив від відповідача-2, Довженко О.С. , поданого представником Розумною О.О. , в якому представник зазначає про безпідставність позовної заяви, вважає її недоведеною та такою, що не містить належних та допустимих доказів, тому просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує наступним: по-перше, представник відповідача-2 вважає, що оскільки цей спір є немайновим, то він не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство; по-друге, вважає, що надані позивачами докази не свідчать про наявність реального порушення прав позивачів з боку відповідача; в-третє, позивачі стверджують про неправомірні дії з боку державного реєстратора Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова С.В., однак не зазначають його в якості відповідача; в-четверте, представник зауважує, що позивачі зазначили в якості відповідача-2 ліквідатора Гриценка І.І., проте в позовній заяві не зазначили, які саме неправомірні дії з боку ліквідатора призвели до порушення їх прав.

22.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача-2, який поданий був у встановлений судом п`ятиденний строк, в якому позивачі заперечують проти доводів представника відповідача-2, підтримують свої позовні вимоги та просять суд їх задовольнити. Крім того, просять суд відновити пропущений строк на подання доказів, оскільки подання відповідного доказу було неможливо у вказаний судом строк з причин, що не залежали від позивачів.

Ухвалою суду від 01.10.2020 судом поновлено строк позивачу на подання доказів та прийнято до розгляду в якості доказу витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.09.2020 за №31.

15.10.2020 від позивачів надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивачі просять суд: 1) витребувати із незаконного володіння Довженка Олександра Сергійовича (код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) частку в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ "Любава-2015" (код 39830422) на користь Мазепи Геннадія Борисовича (код НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ); 2) Відновити становище, яке існувало до порушення права позивача ОСОБА_2 шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, 1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22; 3) відновити становище, яке існувало до порушення права позивача Мазепи Г.Б. шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, 9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані до них докази, вислухавши пояснення представників позивачів та відповідачів, суд встановив наступне.

ЩОДО ПІДСУДНОСТІ.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За змістом частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі, землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також спори у справах щодо майна, що є предметом зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункти 6 та 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 12 ст. 30 ГПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо розгляд таких вимог віднесений до юрисдикції господарського суду, розглядаються господарським судом, визначеним за правилами підсутності щодо розгляду спору, похідним від якого є такі вимоги.

Частиною 6 ст. 30 ГПК України визначено, що спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, у тому числі учасником, який вибув, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно пункту 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон №755-IV) державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі - державна реєстрація) - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. (ч. 1 ст. 10 Закону №755-IV)

Отже, державний реєстратор, здійснюючи реєстраційні дії, виконує функцію від імені держави щодо офіційного визнання шляхом засвідчення факту створення, внесення змін або припинення юридичної особи.

Однак, державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права (засвідчення факту). Тобто, відносини у сфері державної реєстрації права (засвідчення факта) виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

З предмета та підстав позову, викладених у позовній заяві, вбачається, що позивачі звернулись до суду з цим позовом на захист свого порушеного права в зв`язку з тим, що реєстраційні дії щодо зміни власника, керівника, адреси реєстрації, зміни підписанта ФГ «Любава-2015», які були проведені державним реєстратором Ковальовим С.В. з позначкою для виправлення помилок були проведені без жодних документів, які б засвідчували право Довженко О.С. на внесення таких змін щодо ФГ «Любава-2015».

Тобто, спір виник із відносин приватно-правового характеру та відноситься до юрисдикції господарських судів України.

Разом з тим, як встановив суд, відповідач-2 ( Довженко О.С. ) знаходиться в процедурі банкрутства - справа №922/3059/16 за заявою ТОВ «Спектр-Агро» про визнання банкрутом ФОП Довженко О.С.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII. У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Отже Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-XII втратив чинність з 21.10.2019 року, з набранням чинності Кодексом України з процедур банкрутства. Відтак можна зробити висновок, що вказаний Кодекс України з процедур банкрутства передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

Оскільки суд має застосовувати відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України норму, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду справи суд застосовує норми Кодексу № 2597-VIII, які є чинними на час такого розгляду.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

На відміну від Закону про банкрутство, положеннями Кодексу не встановлено жодних винятків щодо спорів, розгляд яких концентрується в межах справи про банкрутство.

Крім того, у межах справи про банкрутство підлягають розгляду спори щодо інших вимог до боржника (тобто будь-які немайнові спори, що виникають як з приватних, так і з публічних правовідносин, у яких відповідачем є боржник). При цьому перелік таких вимог законодавцем не обмежено.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Крім того, суд зазначає, що позивачі звернулись за захистом своїх порушених прав, які виникли за результатом проведення аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженка О.С. внаслідок укладення відповідних договорів купівлі-продажу майна, яке належало банкруту ( Довженко О.С. ).

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду позову фізичних осіб Мазепи Г.Б. та ОСОБА_2 , розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник, що знаходиться у процедурі банкрутства, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19).

Враховуючи викладене вище, заперечення представника відповідача 2 ( Довженко О.С. ) про те, що даний спір не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство не знайшли свого підтвердження, про що судом було зазначено вище.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Як встановлено судом, до господарського суду Харківської області з позовною заявою звернулись позивачі гр. Мазепа Г.Б. та гр. ОСОБА_2 , в якій просять суд (з урахуванням уточнень): 1) витребувати із незаконного володіння Довженка Олександра Сергійовича (код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) частку в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ "Любава-2015" (код 39830422) на користь Мазепи Геннадія Борисовича (код НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ); 2) Відновити становище, яке існувало до порушення права позивача ОСОБА_2 шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, 1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22; 3) відновити становище, яке існувало до порушення права позивача Мазепи Г.Б. шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, 9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступним.

04.12.2018 року в межах справи про банкрутство ФОП Довженко О.С. №922/3059/16 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна ФОП Довженко О.С., який було проведено Центральною універсальною біржею у формі цілісного майнового комплексу, до складу якого увійшло: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 76,9 кв.м.; корпоративні права у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015» (), розмрі частки 2,5 тис. грн. або частка у розмірі 100% від статутного (складеного) капіталу. Переможцем даного аукціону став громадянин ОСОБА_2 .

За результатами проведеного аукціону 04.12.2018 між ліквідатором ФОП Довженко О.С. арбітражним керуючим Гриценко І.І. (продавець) та переможцем ОСОБА_2 (покупець) було укладено договори купівлі-продажу, а також складено та підписано акти прийому-передачі зазначеного вище майна. (т. 16 а.с. 34-37)

На підставі зазначених правовстановлюючих документів 11.12.2018 до відомостей про юридичну особу ФГ «Любава-2015» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі по тексту - ЄДРЮОФОПГФ) було внесено зміни, зумовлені переходом права власності на корпоративні права у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015» у розмірі 100% статутного (складеного) капіталу до ОСОБА_2 , а саме: зміна керівника юридичної особи; зміна складу підписантів; зміна складу або інформації про засновників; інші зміни (реєстраційні дії №1001486 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведена від 11.12.2018 о 12:55:48, та №2001486 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведена від 11.12.2018 о 13:13:10, - державним реєстратором Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк Іриною Сергіївною). (т. 16 а.с. 38-41)

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16 відмовлено у задоволенні заяви представника банкрута Розумної О.О. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 залишено без задоволення апеляційну скаргу ФОП Довженка О.С. , ухвалу господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.05.2020 залишено без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 та ухвалу господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16. Справу №922/3059/16 направлено для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Після набуття права власності на корпоративні права у вигляді частки 100% в статутному капіталі ФГ «Любава-2015», гр. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2018 року передав у власність (продав) корпоративні права у вигляді частки 100% в статутному капіталі ФГ «Любава-2015» гр. Мазепі Г.Б. , про що підписано відповідний акт приймання-передачі частки від 11.12.2018 (т. 16 а.с.42-43).

Як свідчать матеріали справи, в зв`язку з відчуженням частки у розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015» () на користь гр. Мазепи Г.Б. , Рішенням власника/засновника ФГ «Любава-2015» №2 від 11.12.2018, прийнятим гр. ОСОБА_2 було вирішено: вийти зі складу засновників/учасників; включити до складу засновників/учасників - гр. Мазепу Г.Б. ; покласти на Мазепу Г.Б. обов`язки голови ФГ; внести зміни до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів); змінити юридичну адресу ФГ; затвердити Статут в новій редакції. (т. 16 а.с. 44)

Після придбання корпоративних прав у ОСОБА_2 , Мазепа Г.Б. до відомостей про юридичну особу ФГ «Любава-2015» в ЄДРЮОФОПГФ було внесено такі зміни: зміна складу або інформації про засновників; зміна місцезнаходження юридичної особи; інші зміни; зміна керівника юридичної особи; зміна складу підписантів (реєстраційні дії №4001486 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведена від 11.12.2018 о 18:21:34, та №5001486 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведена від 11.12.2018 о 18:26:06, - приватним нотаріусом Марюхніч Жанною Євгеніївню).

Зазначене підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2018 (т. 16 а.с. 45-55).

Як свідчать дані Витягу із ЄДР щодо ФГ «Любава-2015» від 15.09.2020, який було долучено до матеріалів справи ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2020р. у справі №922/3059/16 (922/2308/20), державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем було проведено реєстраційні дії щодо ФГ «Любава-2015» (№8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, 9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36, 0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, 1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22) шляхом скасування реєстраційних дій від 11.12.2018 із приміткою «для виправлення помилок», внаслідок чого останнім реєстраційним записом в ЄДРЮОФОПГФ стали реєстраційні дані щодо належності корпоративних прав у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі та керівництва ФГ «Любава-2015» Довженко О.С. , а також попередньої адреси реєстрації ФГ «Любава-2015» (64641, Харківська обл., Лозівський р-н, смт. Орілька, вул. Мікрорайон 2, буд №3, кв. №31).

Проте, проведення зазначених реєстраційних дій шляхом скасування попередніх реєстраційних дій від 11.12.2018 щодо набуття гр. ОСОБА_2 , а в подальшому - гр. Мазепою Г.Б. корпоративних прав та керівництва ФГ «Любава-2015», - є порушенням права власності Мазепи Г.Б. на частку у статутному капіталі ФГ «Любава-2015» в розмірі 100% та його права управління вказаною юридичною особою, з огляду на наступне.

ВИСНОВОК СУДУ.

І. ЩОДО СПОСОБУ ЗАХИСТУ.

Згідно з положеннями статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки, в тому числі і частка в статутному капіталі господарського товариства.

Поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації певного блага у внутрішньому праві країни. Згідно з Конвенцією інші права та інтереси є активами, тому можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном»

У відповідності до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV (далі по тексту - Закон №973-ІУ) Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно ст. 22 зазначеного Закону громадяни, які придбали майно фермерського господарства як цілісного майнового комплексу на підставі цивільно-правової угоди, подають у встановленому порядку Статут фермерського господарства на державну реєстрацію.

Отже, з аналізу зазначеного вище Закону № 973-ІУ, судом встановлено, що заборони на перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі фермерського господарства Закон України «Про фермерське господарство» не містить.

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства до іншої особи врегульований статтею 53 Закону України «Про господарські товариства».

Як встановлено в частинах першій, третій статті 167 ГК України, корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

За змістом положень процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

Водночас у Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Отже, позивачі заявили вимогу про відновлення становища, яке існувало до порушення права позивача 2 гр. ОСОБА_2 та позивача 1 гр. Мазепи Г.Б. шляхом скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 0001486, 1001486, 8001486, 9001486, що зачіпає право власності та законний інтерес позивачів та є спором про ствердження порушеного цивільного права позивача 1 як власника корпоративних прав, посилаючись на незаконність дій державного реєстратора, необхідність захистити права та інтереси позивача 1, зумовлені його корпоративними правами, як учасника ФГ «Любава-2015».

Відтак, позивачі, звертаючись до суду обрали спосіб захісту їх порушених прав, який узгоджується зі змістом ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Разом зтим, обраний позивачем 1, спосіб захисту порушеного права про витребування із незаконного володіння Довженка О.С. частки в розмірі 100% у статутному (складеному капіталі) ФГ «Любава-2015» на користь гр. Мазепи Г.Б. , суд вважає таким, що не призведе до відновлення порушеного права, з огляду на наступне.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Отже, спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Цивільний кодекс передбачає такий самостійний спосіб захисту прав та інших речових прав з чужого незаконного володіння як - віндикація (ст. 388 ЦК України), в тому числі від добросовісного набувача.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

Проте, суд зазначає, що в розумінні чинного законодавства, державна реєстрація це не підстава набуття права, а засвідчення державною вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не є вірним.

При дослідженні обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права власності, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/15993/16.

Як встановлено судом, підстави для витребування частки в статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015» з володіння Довженко О.С. в порядку ст. 388 ЦК України відсутні, оскільки будь-якого договору (правочину) про придбання цієї частки Довженко О.С. немає. Присутній в судовому засіданні представник Довженко О.С. Розумна О.О. цей факт не заперечувала. Тобто, відповідач 2 не є добросовісним набувачем спірної частки в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015».

Щодо можливості витребувати частки власності в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015» в порядку ст. 387 ЦК України, суд зазначає, що таке витребування можливо у випадку від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Проте, як вже зазначалось судом вище, проведення реєстраційних дій щодо ФГ «Любава-2015» (№8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, 9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36, 0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, 1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22) шляхом скасування реєстраційних дій від 11.12.2018 із приміткою «для виправлення помилок», внаслідок чого останнім реєстраційним записом в ЄДРЮОФОПГФ стали реєстраційні дані щодо належності корпоративних прав у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі та керівництва ФГ «Любава-2015» Довженко О.С. , а також попередньої адреси реєстрації ФГ «Любава-2015» (64641, Харківська обл., Лозівський р-н, смт. Орілька, вул. Мікрорайон 2, буд №3, кв. №31) не є в розумінні приписів діючого законодавства набуттям права власності відповідачем 2, Довженком Олександром Сергійовичем . В зв`язку з чим вимоги позивача 1 про віндикацію не є ефективним способом захисту порушеного права.

Тому позов в частині вимоги про витребування із незаконного володіння Довженка олександра Сергійовича частку в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015» () на користь гр. Мазепи Г.Б. не підлягає задоволенню, оскільки позовна вимога не відповідає належному способу захисту прав позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18).

ІІ. ЩОДО порушення порядку державної реєстрації права.

Як вже зазначалося вище, предметом спору у цій справі є вимоги особи, визначеної в позові як учасник (голова) Фермерського господарства «Любава-2015», про скасування реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем, щодо ФГ «Любава-2015»: №8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, №9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36, №0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, №1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22, якими скасовано реєстраційні дії від 11.12.2018 із приміткою «для виправлення помилок», внаслідок чого останнім реєстраційним записом в ЄДРЮОФОПГФ стали реєстраційні дані щодо належності корпоративних прав у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі та керівництва ФГ «Любава-2015» Довженко О.С. , а також попередньої адреси реєстрації ФГ «Любава-2015» (64641, Харківська обл., Лозівський р-н, смт. Орілька, вул. Мікрорайон 2, буд №3, кв. №31) з посиланням позивачами на неправомірність дій державного реєстратора.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус (стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань»).

Змістом статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи,в розумінні абзацу 1 пункту 8 частини першої статті 1 Закону).

Водночас статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що проведені реєстраційні дії з позначкою «для виправлення помилок» 29.01.2019 року державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем, щодо ФГ «Любава-2015» були проведені без достатніх підстав, в зв`язку з відсутністю будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявне право власності у Довженко О.С . Оскільки, наявна в матеріалах справи виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2018 щодо ФГ «Любава-2015» () відображає дані про:

- місцезнаходження юридичної особи: 61007, Харківська обл., місто Харків, проспект Олександрівський, будинок 91;

- прізвище, ім`я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця: Мазепа Геннадій Борисович - керівник;

- прізвище, ім`я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця: Мазепа Геннадій Борисович.

Також, наявний в матеріалах справи Витяг з ЄДР щодо ФГ «Любава-2015» від 15.09.2020 свідчить про те, що після державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, проведених 11.12.2018, наступні реєстраційні зміни були вже проведені 29.01.2019 державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем для виправлення помилок.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються, зокрема, такі документи:

- заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі (п. 1 ч. 4 ст. 17 зазначеного Закону);

- примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою (п. 2 ч. 4 ст. 17);

- відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів (п. 5 ч. 4 ст. 17);

- установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі (п. 8 ч. 4 ст. 17);

- примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи (п. 10 ч. 4 ст. 17).

Представник відповідача 2 Розумна О.О. не представила суду будь-яких документів або доказів, які б підтвердили факт правомірності проведених 29.01.2019 року спірних реєстраційних дій державним реєстратором.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4, ч. 5 статті 6 Закону №755-ІУ державний реєстратор під час проведення державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи приватного права, обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і здійснює перевірку цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи.

Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо засновника (учасника), якому належить частка у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи, та щодо особи, яка набуває таку частку.

Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності фізичної особи - громадянина України здійснюється шляхом отримання відомостей про таку особу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства України, здійснюється шляхом отримання з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про таку особу, у тому числі її установчі документи, та перевірки відповідності реєстраційної дії, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності. Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи - нерезидента здійснюється на підставі витягу з відповідного реєстру, що ведеться країною резидентства такої юридичної особи, оформленого з дотриманням правил легалізації документів для дії за кордоном, та, за необхідності, її установчих документів (їх копій), належним чином легалізованих.

Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо особи, якою набуваються або якій належать майнові (корпоративні) права в юридичній особі.

Проте, судом встановлено, що на час проведення спірних реєстраційних дій 29.01.2019 року саме позивач 1 (гр. Мазепа Г.Б. ) був уповноважений діяти від імені юридичної особи ТОВ «Любава-2015» відповідно до Статуту, що на той момент відповідало відомостям в ЄДРЮОФОПГФ.

Це зумовлює обгрунтованість позовних вимог гр. Мазепи Г.Б. та гр. ОСОБА_2 щодо скасування державної реєстрації прав (реєстраційних дій) щодо юридичної особи ФГ «Любава-2015».

ЩОДО ЗАЛУЧЕННЯ ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРАТОРА ВІДПОВІДАЧЕМ.

В своєму відзиві представник відповідача 2 Розумна О.О. зазначає, що позивачі стверджують про неправомірні дії з боку державного реєстратора Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова С.В., однак не зазначають його в якості відповідача.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина друга ст. 44 ГПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини другої ст. 162 ГПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30.01.2019 у справі №552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Як встановлено судом, зміст і характер відносин між учасниками даної справи, обставини справи підтверджують, що спір у позивачів є саме з Довженко О.С. з приводу порушення ним права власності позивачів на частку власності в розмірі 100% у статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015» внаслідок дій Довженко О.С. щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як державний реєстратор, нотаріус, тощо.

Отже позовна вимога про визнання скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором щодо юридичної особи, володіння корпоративними правами якої оскаржується (підтверджується) позивачами в судовому порядку, не може бути звернена до державного реєстратора. Державний реєстратор, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Таким чином, належним відповідачем за такою вимогою має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 58), постанова ВП ВС від 13.11.2019 у справі №2340/3856/18).

З огляду на вказане, суд зауважує, що висновок представника відповідача 2 Розумної О.О. про необхідність залучення державного реєстратора до участі у справі співвідповідачем за вимогою про скасування реєстраційних дій, вчинених ним є помилковим та необгрунтованим.

ЩОДО ЗАЛУЧЕННЯ ЛІКВІДАТОРА В ЯКОСТІ ВІДПОВІДАЧА.

В своєму відзиві представник відповідача 2 зазначає, що позивачами залучено в якості відповідача-1 ліквідатора Гриценка І.І. без зазначення, які саме неправомірні дії з боку ліквідатора призвели до порушення їх прав. З огляду на це, суд зазначає наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 22.11.2016 у справі №922/3059/16 фізичну особу-підприємця Довженка Олександра Сергійовича визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гриценка І.І., вирішено інші процедурні питання. Зокрема, зазначено, що продажу підлягає все майно фізичної особи-підприємця, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси.

У відповідності до приписів ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» в редакції після 19.01.2013, який діяв до 21.10.2019, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном боржника; проводить інвентаризацію та оцінку майна; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому цим Законом, тощо.

Дані приписи кореспондуються зі ст. 61 нового Кодексу України з процедур банкрутства, який почав свою дію з 21.10.2019.

Отже, у справах про банкрутство все належне майно банкруту перебуває у віданні арбітражного керуючого (ліквідатора/керуючого реалізацією), який забезпечує його збереження, здійснює управління та розпорядження ним.

Крім того, представником Довженко О.С. адвокатом Розумною О.О. під час оскарження результатів другого повторного аукціону від 04.12.2018 з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. заперечувалось правомірність включення до складу ЦМК частку у статутному капіталі фермерського господарства «Любава-2015». Проте, ухвалою господарського суду від 12.07.2019, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви представника банкрута Розумної О.О. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна банкрута.

Як вже судом зазначалось вище, Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 та Постановою Верховного Суду від 07.05.2020 ухвалу господарського суду Харківської області від 12.07.2019 залишено без змін.

Частка у розмірі 100% в статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015» була предметом реалізації на аукціоні в межах справи про банкрутство ФОП Довженко О.С. Проте, внаслідок проведення 29.01.2019 реєстраційних дій державним реєстратором Ковальовим С.В., за даними ЄДРЮОФОПГФ знову за банкрутом ФОП Довженко О.С. зареєстровано право на частку в статутному (складеному) капіталі ФГ «Любава-2015», що впливає на обсяг ліквідаційної маси банкрута.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачами вірно визначено в якості відповідачів Гриценко І.І., як ліквідатора (керуючого реалізацією) та Довженко О.С. (який є банкрутом в справі №922/3059/16).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України", яке відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави або мотиви, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторін. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Отже, судом досліджені всі обставини та доводи заявників в їх сукупності та надано відповідну правову оцінку, з урахуванням принципів, викладених у рішенні Європейського суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивачів обгрунтованими в частині скасування реєстраційних дій, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на обидні сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 10, 17, 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприжмців та громадських формувань", ст.ст. 15, 16, 89, 190, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 1, 19, 22 Закону України "Про фермерське господарство", ст. 167 ГК України, ст.ст. 2, 4, 11, 14, 20, 74, 79, 86, 129, 236, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Скасувати державну реєстрацію (реєстраційні дії), вчинені державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 0001486 від 29.01.2019 о 10:26:51, 1001486 від 29.01.2019 о 10:28:22.

3. Скасувати державну реєстрацію (реєстраційні дії), вчинені державним реєстратором Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем за номерами 8001486 від 29.01.2019 о 10:22:10, 9001486 від 29.01.2019 о 10:23:36.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Довженка Олександра Сергійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1051,00 гривень судового збору.

6. Стягнути з арбітражного керуючого (ліквідатора) Гриценка Ігора Івановича (свідоцтво №1216 від 04.07.2013, адреса: АДРЕСА_5 , код НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1051,00 гривень судового збору.

7. Стягнути з Довженка Олександра Сергійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Мазепи Геннадія Борисовича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ) 1051,00 гривень судового збору.

8. Стягнути з арбітражного керуючого (ліквідатора) Гриценка Ігора Івановича (свідоцтво №1216 від 04.07.2013, адреса: АДРЕСА_5 , код НОМЕР_5 ) на користь Мазепи Геннадія Борисовича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ) 1051,00 гривень судового збору.

9. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення направити позивачам, відповідачам, третій особі.

Рішення суду може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено "27" листопада 2020 р.

Суддя С.В. Міньковський