Справа № 909/741/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу, вул.Сахарова, буд.23а, м.Івано-Франківськ,76014

до відповідача: Державного підприємства "Кутське лісове господарство" вул. Січових Стрільців, буд.1,смт. Яблунів, Косівський район, Івано-Франківська область,78630

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний природний парк "Гуцульщина", 78600, вул.Дружба,84, м.Косів, Івано-Франківської області.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Пістинська сільська рада (вул. Українська, с. Пістинь, Косівський район, Івано-Франківська обл., 78633, ідентифікаційний код 04354367)

про зобов"язання анулювати лісорубний квиток з вилученням

за участю

Від позивача Державної екологічної інспекції Карпатського округу Голубчак Н.В., (довіреність № 06-09/384 від 10.03.20) - начальник відділу правового забезпечення

Від відповідача: не з"явився,

Від третьої особи Національного природного парку "Гуцульщина": Копчук І.М., (довіреність № 248/2 від 15.07.20)-головний природознавець:

в с т а н о в и в

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено .

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 апеляційну скаргу Національного природного парку Гуцульщина задоволено, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.2019 у справі № 909/741/19 скасовано, позов задоволено, зобов`язано Державне підприємство "Кутське лісове господарство" анулювати лісорубний квиток від 20.03.2019 серії ІФ ЛРК №006739 за №14, виданий на заготівлю деревини в порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибірково-санітарна рубка), стягнуто судові витрати.

На виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 видано наказ від 24.04.2020, відповідно до якого зобов"язано Державне підприємство "Кутське лісове господарство" анулювати лісорубний квиток від 20.03.2019 серії ІФ ЛРК №006739 за №14, виданий на заготівлю деревини в порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибірково-санітарна рубка).

02.06.2020 до державного підприємства «Кутське лісове господарство» (далі -Боржник) надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 622X2676 про примусове виконання наказу від 24.04.2020, виданого Господарським судом Івано-Франківської області, що видана начальником Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Йоника І.М. від 09.06.2020.

Відповідно до постанови органу ДВС, ДП «Кутський лісгосп» зобов`язано анулювати лісорубний квиток від 20.03.2019 серії ІФ ЛРК №006739 за №14, виданий на заготівлю деревини в порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибірково-еанітарна рубка) протягом 10 робочих днів.

До Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ДП "Кутський ліспгосп" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вих. №8725/20 від 22.06.2020), так як квиток як дозвільний документ одноразового застосування вичерпав свою дію 01.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.06.2020р призначено заяву ДП "Кутський ліспгосп" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вих. № 8725/20 від 22.06.2020) разом з доданими до неї документами прийняти до розгляду.

30.11.2020 ДП"Кутське лісове господарство" у судовому засіданні подало клопотання про долучення документів, я саме Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі з додатками.

Відповідно до поданих документів перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний природний парк Гуцульщина, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДП Кутське лісове господарство про визнання незаконним та скасування рішення №28 від 11-13 грудня 2013 року Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 року в задоволенні позову першого заступника прокурора Івано-Франківської області відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 року, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 року у справі №809/807/17 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.08.2018 року касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області задоволено частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Першим заступником прокурора Івано-Франківської області подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року в справі №809/807/17 без змін.

Розгляд заяви неодноразово, за клопотанням ДП "Кутське лісове господарство" відкладався.

У судовому засіданні 18.11.2020 присутнім представникам сторін оголошено перерву.

В судове засіданні 02.12.2020 з"явився представник Державної екологічної інспекції Карпатського округу, подані заперечення підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

Представник ДП"Кутське лісове господарство" у судове засідання не з"явився, адресував суду клопотання про відкладення розгляду заяви ( вх.16793/20 від 01.12.2020 без ЄЦП).

Стосовно заяви представника ДП"Кутське лісове господарство" надісланої на електронну адресу суду слід зазначити таке.

Статтею 170 ГПК України передбачено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, у ч. 2 170 ГПК України зазначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу, є електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується утворення електронного документа (ст. 6 зазначеного Закону).

Отже, за відсутності Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та впровадження відповідного електронного документообігу - документи, які надійшли на електронну пошту суду, повинні бути підписані електронним підписом.

Натомість надіслана представником ДП"Кутське лісове господарство" заява не містить цифрового підпису, що не дає змогу ідентифікувати автора отриманого судом документа.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 170 ГПК України).

Більше того, суд зазначає, що розгляд заяви здійснюється у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (ч. 3 ст. 328 ГПК України).

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за потрібне зазначити наступне:

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно положень статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В пункті 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як зазначалось вище, постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.2019 у справі № 909/741/19 скасовано, позов задоволено та зобов"язано Державне підприємство "Кутське лісове господарство" анулювати лісорубний квиток від 20.03.2019 серії ІФ ЛРК №006739 за №14, виданий на заготівлю деревини в порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибірково-санітарна рубка).

На виконання рішення постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 було видано спірний наказ.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997р.).

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997р.; у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002р.; у справі "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003р.).

У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) Європейський Суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6)дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Здійсниивши системний аналіз вищенаведених норм права та зміст наказу виданого господарським судом Івано-Франківської області від 24.04.2020, суд зазначає про те, що при видачі вказаного наказу місцевий господарський суд врахував усі вимоги закону.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Тобто, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Такий перегляд судового рішення по суті можливий лише в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами, а не в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В свою чергу, саме результати такого перегляду в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами з прийняттям відповідного судового рішення можуть стати підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Беручи до уваги вищенаведене, суд, встановивши відсутність передбачених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документа таким, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства «Кутське лісове господарство» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ - наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2020р.

Керуючись, ст. ст.255, 269, 270, 271, 275, 277, 282, 328 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и в

У задоволенні заяви Державного підприємства «Кутське лісове господарство» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ - наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2020р у справі №909/741/19 щодо зобов`язання анулювати лісорубний квиток від 20.03.2019 року №14 Серія ІФ ЛРК №006739 за №14, виданий на заготівлю деревини в порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибірково-санітарна - рубка) -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 03.12.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, до Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Шкіндер П.А.