ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

26 листопада 2020 року м.Харків Справа № 913/1099/14
Провадження №29/913/1099/14
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши матеріали скарги Луганського національного аграрного університету №05-01/20-719 від 23.11.2020 на дії державного виконавця у справі
за позовом Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», м. Київ,
до Луганського національного аграрного університету, м. Луганськ,
про стягнення 140 237 грн. 77 коп.
орган примусового виконання рішень Луганський міський відділ державної виконавчої служби Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Сєвєродонецьк Луганської області,
Без виклику представників сторін
Рішенням господарського суду Луганської області від 03.06.2014 у справі №913/1099/14 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Луганського Національного Аграрного Університету, м. Луганськ, 91008, ідентифікаційний код 00493669 на користь Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», вул. Мечникова, буд.16-А, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 30401456 заборгованість у сумі 105 036 грн. 97 коп., пеню у сумі 3 830 грн. 83 коп. за період прострочення з 27.12.2013 по 16.03.2014, інфляційні нарахування у сумі 1 075 грн. 58 коп. за період прострочення січень лютий 2014 року, 3 % річних у сумі 884 грн. 04 коп. за період прострочення з 27.12.2013 по 16.03.2014, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 216 грн. 55 коп., видано наказ позивачу після набрання рішенням законної сили. В частині вимог про стягнення боргу в сумі 29 410 грн. 35 коп. відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Луганської області від 03.06.2014 у справі №913/1099/14, яке набрало законної сили 17.06.2020, було видано наказ господарського суду Луганської області від 17.06.2018 №913/1099/14.

26.11.2020 на адресу суду від Луганського національного аграрного університету надійшла скарга №05-01/20-719 від 23.11.2020 на дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Уварової Н.О., в якій скаржник просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 29.10.2020 у виконавчому провадженні №47522216, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках АТ «Альфа-Банк» у м. Києві: НОМЕР_1 (код валюти 840 - долар США), НОМЕР_1 (код валюти 978 - Євро), в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 124 603 грн. 86 коп. та зобов`язати державного виконавця поновити порушене право боржника шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника від 29.10.2020 у виконавчому провадженні №47522216, якою накладено арешт на вказані грошові кошти боржника, що містяться на рахунках АТ «Альфа-Банк» у м. Києві в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 124 603 грн. 86 коп.

Також скаржник просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 29.10.2020 у виконавчому провадженні №47522216, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках Харківського ГРУ АТ КБ «Приватбанк»: НОМЕР_2 (код валюти 840 - долар США), НОМЕР_3 (код валюти 978 - Євро), в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 124 603 грн. 86 коп. та зобов`язати державного виконавця поновити порушене право боржника шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника від 29.10.2020 у виконавчому провадженні №47522216, якою накладено арешт на вказані грошові кошти боржника, що містяться на рахунках Харківського ГРУ АТ КБ «Приватбанк» в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 124 603 грн. 86 коп.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020 скарга у справі №913/1099/14 передана на розгляд судді Іванову А.В.

Дослідивши матеріали скарги на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про невідповідність її вимогам, встановленим ст.ст. 164, 170 ГПК України, з огляду на наступне.

За приписами ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд зауважує, що належним доказом надіслання скарги іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, із зазначенням адреси і найменування адресата та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до скарги, а також розрахунковий документ поштової установи (квитанція, фіскальний чек).

Разом з тим, судом встановлено, що скаржником не було додано до скарги належних доказів на підтвердження надіслання (надання) Державному публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» та Луганському міському відділу державної виконавчої служби Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скарги №05-01/20-719 від 23.11.2020 на дії державного виконавця, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 170 ГПК України.

При цьому, відповідачем до матеріалів скарги було додано її копії з додатками для особи, дії якої оскаржуються, що позначена як додаток « 9» до вказаної скарги.

Суд наголошує, що процесуальним законом не передбачена необхідність долучення до скарги її копії з додатками для особи, дії якої оскаржуються, оскільки така копія разом з додатками має бути надіслана на адресу відповідного органу державної виконавчої служби, а належні докази такого направлення мають бути надані суду.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вказані положення за загальним правилом застосовуються також до заяв, скарг, клопотань чи заперечень, які подаються на стадії виконання судового рішення.

Так, відповідачем до скарги були додані копії документів (письмові докази), які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України).

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».

У пункті 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», зазначено, що відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Таким чином, копії документів засвідчуються шляхом проставляння печатки підприємства, установи, організації на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису «Згідно з оригіналом» та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Суд зауважує, що вищевказані положення законодавства стосуються усіх доказів, які подаються до господарського суду.

З матеріалів скарги вбачається, що надані копії документів не засвідчені позивачем належним чином, як це передбачено пунктом 5.27. «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації« (ДСТУ 4163-2003), оскільки на них відсутня дата засвідчення копії, а тому надані копії документів не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 91 ГПК України.

Таким чином, позивач при поданні скарги не додав до неї належним чином засвідчених копій документів (доказів), що суперечить вимогам ч. 2 ст. 164 ГПК України.

До того ж, в п. 1 прохальної частини скарги відповідач помилково просив прийняти позовну заяву та відкрити провадження в адміністративній справі, хоча мав зазначити про прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження за скаргою, що має бути враховано скаржником в разі повторного звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення скарги Луганського національного аграрного університету №05-01/20-719 від 23.11.2020 на дії державного виконавця у справі №913/1099/14 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 91, 164, 170, 174, 232-234, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Луганського національного аграрного університету №05-01/20-719 від 23.11.2020 на дії державного виконавця у справі №913/1099/14 повернути скаржнику без розгляду.

Додаток (тільки скаржнику): на 63 аркушах.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 26.11.2020 та може бути оскаржена у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А.В. Іванов