РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2020Справа № 910/8641/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будконтракт ТМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд ТМ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Інститут геологічних наук Національної академії наук України

про стягнення 793 435, 20 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Саницька Б.В.

представники учасників справи:

від позивача: Стрижов В.В., Мостовий Г.М.;

від відповідача: Гордієць С.С;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будконтракт ТМ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербуд ТМ» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 793 435, 20 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 174, 175, 193, 216, 218, 224, 321 Господарського кодексу України, ст.15, 16, 509, 526, 610, 611, 623, 854, 879 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх обов`язків за договором №28/11 підряду на ремонтно-будівельні роботи від 28.11.2019, у частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/8641/20, визнано справу малозначною та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

26.06.2020 від представника відповідача надійшли заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, в обґрунтування якої зазначено, що заборгованість за договором підряду відсутня, оскільки відповідачем такі роботи не виконувалися, а тому між сторонами існує спір та справа не є такою, що може бути розглянута в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.07.2020.

17.07.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції, зазначає, що сторонами було погоджено початок виконання робіт протягом 5 робочих днів з дати отримання авансового платежу, однак до закінчення строку оплати авансу, власником будівлі, як замовником було повідомлено про те, що в зв`язку з настанням зимового періоду відпала необхідність у виконанні підрядних робіт, а тому звернувся з пропозицією про припинення правовідносин за договором підряду, в зв`язку з чим аванс не сплачувався. Вказує, що таким чином позивач не мав правових підстав приступати до виконання робіт та фактично не виконував їх, що також підтверджується відсутністю реєстрації податкової накладної на операцію по виконанню робіт та відсутністю підписаного акту виконаних робіт.

29.07.2020 представником позивача подано пояснення на виконання вимог ухвали суду від 03.07.2020, в яких зокрема зазначено, що виконання робіт без отримання авансу було пов`язане з необхідністю проведення таких робіт до настання морозів.

29.07.2020 у підготовче засідання з`явились представники сторін. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Інститут геологічних наук Національної академії наук України та відкладено підготовче засідання на 18.08.2020.

13.08.2020 від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку перебуванням представника в щорічній відпустці.

18.08.2020 у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. Третя особа в засідання не з`явилась, звернулась до суду в зазначеним вище клопотанням про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 15.09.2020.

11.09.2020 від представника третьої особи надійшли пояснення по справі. В яких зазначено, що роботи за договором №28/11 підряду на ремонтно-будівельні роботи від 28.11.2019 позивачем не виконувалися, інститутом не погоджувалися та не приймалися. В задоволенні позову просив відмовити.

15.09.2020 від позивача надійшло клопотання про виклик свідків.

Підготовче засідання призначене на 15.09.2020 не відбулося, в зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 підготовче засідання призначено на 11.11.2020.

11.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копій видаткових накладних, копій сертифікатів відповідності та висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

У підготовче засідання 11.11.2020 з`явились представники позивача та відповідача. Від третьої особи представник не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Протокольною ухвалою судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про виклик свідків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.11.2020.

17.11.2020 від ТОВ «Будконтракт ТМ» надійшла заява про відвід судді Карабань Я.А. від розгляду справи №910/8641/20, яка направлена засобами поштового зв`язку 13.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 визнано необґрунтованою заяву ТОВ «Будконтракт ТМ» про відвід судді Карабань Я.А. від розгляду справи №910/8641/20 та заяву про відвід передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 (суддя Комарова О.С.) у задоволенні заяви ТОВ «Будконтракт ТМ» про відвід судді Карабань Я.А. від розгляду справи № 910/8641/20 відмовлено.

25.11.2020 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження в даній справі до вирішення кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за №0001111.

У судовому засіданні 25.11.2020 представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити, представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Протокольною ухвалою судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження в даній справі, оскільки чинним ГПК України не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 25.11.2020 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 між позивачем (генпідрядник) та відповідачем (замовник) укладено договір № 28/11 підряду на ремонтно-будівельні роботи (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а генпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи, а саме: поточний ремонт фасаду корпусу Інституту геологічних наук НАН України будинок 55-Б по вул. О.Гончара в м. Києві, а замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити її вартість на умовах визначених цим договором.

Склад, обсяги та вартість матеріалів та робіт за цим договором визначається локальним кошторисом з договірною ціною, який є додатком №1 та невід`ємною частиною цього договору. Склад та обсяги робіт можуть бути зменшені замовником в односторонньому порядку шляхом письмового попередження про це генпідрядника (п.1.2. договору).

Сторони домовились, що роботи передбачені цим договором повинні бути виконані генпідрядником належним чином і в повному обсязі, відповідно до умов цього договору, державних будівельних норм, правил та законодавства України, та передані замовнику в порядку, передбаченому цим договором (п. 1.3. договору).

Пунктами 2.1. та 2.2. сторонами погоджено початок виконання робіт: протягом 5 робочих днів з дати отримання авансового платежу згідно з п.3.4. цього договору. Закінчення робіт: протягом 20 робочих днів з дати отримання авансового платежу згідно п.3.4. цього договору.

Згідно з п.п.3.1., 3.2., 3.3. договору вартість робіт по цьому договору відповідно до кошторису за договірною ціною (додаток №1 до цього договору). Загальна вартість робіт (договірна ціна) за цим договором є твердою та складає: 661 196, 00 грн, крім того ПДВ в розмірі 20% - 132 239, 20 грн, всього: 793 435, 20 грн. Вартість робіт за цим договором може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди.

Протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору, замовник перераховує генпідряднику аванс у розмірі 50% від загальної вартості робіт за цим договором, що визначена в п.3.2. цього договору на придбання будівельних матеріалів та розгортання робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника, що зазначений в реквізитах цього договору (п. 3.4. договору)

Відповідно до п.3.5. договору розрахунки за виконані роботи за цим договором здійснюються протягом 10-ти робочих днів після підписання замовником та інститутом геологічних наук НАН України акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в, з врахуванням сум авансових платежів, за умови надання генпідрядником всієї виконавчої документації, сертифікатів тощо на виконані роботи, а також сертифікатів якості на продукцію, матеріали, які використовувалися генпідрядником під час виконання робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника, що зазначений в реквізитах цього договору.

Пунктом 4.1. договору передбачені обов`язки замовника:

4.1.1. За відсутності зауважень до якості та обсягів виконаних робіт, підписувати надані генпідрядником акти приймання виконаних робіт по формі КБ-2в у строк не пізніше десяти банківських днів, з дня надання його генпідрядником, або в цей же строк надати генпідряднику письмові зауваження щодо виконаних робіт.

4.1.2. Акт приймання виконаних підрядних робіт узгоджується замовником та інститутом геологічних наук НАН України, який є власником будинку 55-Б по вулиці О.Гончара в місті Києві.

Відповідно до п.4.2.1. генпідрядник зобов`язується виконати роботи, передбачені цим договором своєчасно, якісно у відповідності до узгодженого сторонами та Інститутом геологічних наук НАН України кошторису, що є додатком №1 до цього договору, вимог будівельних норм, правил та іншого законодавства. Після завершення виконання робіт передбачених цим договором, передати замовнику акти виконаних робіт форми КБ-2в та довідку вартості виконаних робіт форми КБ-3.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.9.1. договору).

Також до договору сторонами було складено та підписано додаток №1 - договірна ціна на будівництво поточний ремонт фасада корпусу Інституту геологічних наук НАН України будинок 55-Б по вул. О.Гончара в м.Києві, що здійснюється в 2019 році, в якому передбачено: найменування робіт і витрат, шифр і № позиції нормативу, одиницю виміру, кількість, поточну ціну одиниці виміру, у тому числі: заробітну плату, експлуатацію машин та механізмів, заробітну плату машиністів, витрати, витрати труда робітників-будівельників на обсяг робіт, люд.-год., витрати труда робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт, люд.-год.

В обґрунтування позову позивач вказує, що ним своєчасно та в повному обсязі виконано роботи за договором, про що 08.01.2020 складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт і акт приймання виконаних будівельних робіт та 06.04.2020 вказані документи направлені відповідачу для підписання і для погодження третій особі, однак узгоджені та підписані останніми не були. Таким чином зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого грошового зобов`язання щодо оплати виконаних робіт у розмірі 793 435, 20 грн, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду про стягнення з відповідача суми вказаних грошових коштів.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Так, як встановлено судом вище сторонами в пункті 3.4. погоджено, що протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору, замовник перераховує генпідряднику аванс у розмірі 50% від загальної вартості робіт за цим договором, що визначена в п.3.2. цього договору на придбання будівельних матеріалів та розгортання робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника, що зазначений в реквізитах цього договору.

Початок виконання робіт та термін закінчення робіт сторонами було встановлено саме з дати отримання такого авансу (пункти 2.1. та 2.2. договору).

Отже враховуючи, умови договору замовник протягом 10 робочих днів, з дати підписання договору (28.11.2019) повинен був перерахувати аванс у розмірі 396 717, 60 грн (50% загальної вартості робіт), тобто до 12.12.2019, а генпідрядник в свою чергу лише після отримання такого авансу мав приступити до виконання робіт.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи третя особа, тобто власник будівлі де мали проводитися ремонтно-будівельні роботи 05.12.2019 листом за №73-468-1/6 повідомив відповідача про те, що в умовах настання зимового періоду відпала необхідність у виконанні підрядних робіт по зовнішньому ремонту фасаду корпусу Інституту, а тому просив не перераховувати авансовий платіж для початку виконання робіт та вчинити дії для припинення правовідносин за договором № 28/11 підряду на ремонтно-будівельні роботи від 28.11.2019 (а.с.72).

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в позивача, як генпідрядника були відсутні правові підстави для початку виконання робіт.

Згідно ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст.877 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Пунктом 3.5. договору сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи за цим договором здійснюються протягом 10-ти робочих днів після підписання замовником та інститутом геологічних наук НАН України акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в, з врахуванням сум авансових платежів, за умови надання генпідрядником всієї виконавчої документації, сертифікатів тощо на виконані роботи, а також сертифікатів якості на продукцію, матеріали, які використовувалися генпідрядником під час виконання робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника, що зазначений в реквізитах цього договору.

Позивач зазначає, що приступив до виконання робіт без попередньої оплати та після їх виконання склав та підписав 08.01.2020 довідку про вартість виконаних будівельних робіт і акт приймання виконаних будівельних робіт, які 06.04.2020 направив відповідачу для підписання і для погодження третій особі на підтвердження чого надав копії описів вкладення у цінні листи та накладні Укрпошти.

Відповідач та третя особа заперечують факт виконання позивачем підрядних робіт за вказаним актом і довідкою та зазначають про відсутність правових підстав для їх виконання.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Згідно постанови Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі №23/236 (№3-42гс12) передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Додатком №1 до договору сторонами було погоджено договірну ціну на будівництво поточний ремонт фасада корпусу інституту геологічних наук НАН України будинок 55-Б по вул.. О.Гончара в м.Києві, що здійснюється в 2019 році, а саме: найменування робіт і витрат, шифр і № позиції нормативу, одиницю виміру, кількість, поточну ціну одиниці виміру, у тому числі: заробітну плату, експлуатацію машин та механізмів, заробітну плату машиністів, витрати, витрати труда робітників-будівельників на обсяг робіт, витрати труда робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт.

Так, ухвалою суду від 03.08.2020 витребувано в позивача:

- документальне підтвердження ведення обліку матеріалів та сировини, придбаних підрядником або переданих йому замовником;

- докази наявності підписаних загального та поточних кошторисів, замовлень, доказів про обмін сторонами будь-якими документами про погодження складу, обсягу, кількості та часу робіт, залучення трудових ресурсів, доказів придбання матеріалів відповідачем та здійснення обліку матеріалів та сировини, придбаних відповідачем або переданих йому позивачем, виконання підрядних робіт найманими або власними працівниками та/або підрядними організаціями, як і доказів забезпечення доступу до місця проведення робіт та забезпечення енерго- і водопостачанням;

- виконавчу документацію, докази придбання матеріалів та здійснення технічного забезпечення робіт, у тому числі транспортування та транспортних витрат;

- докази на підтвердження обсягу, характеру та сплачену вартість виконаних в тому числі і субпідрядниками робіт, придбаних та використаних матеріалів;

- копії сертифікатів на виконані роботи, сертифікатів якості на продукцію, матеріали, які використовувались генпідрядником під час виконання робіт, що передбачено п. 3.5. договору № 28/11 від 28.11.2019;

- докази надання гарантійних зобов`язань заводом-виробником щодо матеріалів, які використовувались генпідрядником, відповідно до п. 6.1. договору № 28/11 від 28.11.2019;

- документальне підтвердження понесених витрат, які визначені в розділі І акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2020, а саме: вартості матеріалів, виробів та конструкцій, заробітної плати, вартості експлуатації машин, в тому числі заробітної плати робітників, що обслуговують машини;

- первинні бухгалтерські документи на підтвердження нарахування заробітної плати робочих, не зайнятих обслуговуванням машин в розмірі: 327 018, 00 грн, заробітної плати в експлуатації машин в розмірі 1 377, 00 грн та заробітної плати у складі загальновиробничих витрат в розмірі 21 815, 00 грн, а саме: розрахунково-платіжна відомість працівника (ф. П-6), розрахунково- платіжна відомість (зведена) (Ф. П-7), відомість на виплату готівки, видатковий касовий ордер, платіжні доручення, прибутковий касовий ордер тощо.

У судовому засіданні 18.08.2020 представник позивача повідомив, що немає можливості надати вищевказані документи, в зв`язку з їх відсутністю, що підтверджується звукозаписом та протоколом судового засідання від 18.08.2020 (а.с.175-176).

Пізніше, 11.11.2020 через відділ діловодства суду представником позивача була надані копії видаткових накладних, сертифікатів відповідності та висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи (а.с.212-236), проте доказів які б підтверджували проведення робіт саме за договором № 28/11 від 28.11.2019 останнім суду не надано. Оскільки, як зазначає відповідач та третя особа між ними та позивачем було укладено два договори підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт фасаду корпусу Інституту за адресою: м.Київ, вул. О.Гончара, 55-Б: №25/09 від 25.09.2019 і № 28/11 від 28.11.2019 та саме за договором №25/09 від 25.09.2019 позивачем виконувалися роботи.

Будь-яких інших доказів, зокрема первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували виконання позивачем робіт за договором № 28/11 від 28.11.2019 матеріали справи не містять та позивачем у порядку визначеному Господарського процесуального кодексу України суду не надано.

Окрім того, суд бере до уваги відзив відповідача та пояснення третьої особи, що роботи за договором № 28/11 від 28.11.2019 позивачем не виконувалися, Інститутом, як власником будівлі доступ до фасаду корпусу за адресою: м.Київ, вул. О.Гончара, 55-Б, а також до джерел енерго- і водопостачання для проведення робіт позивачу не надавався та такі роботи не погоджувалися і не приймалися.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen . ), 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд в повному обсязі відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будконтракт ТМ».

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 03.12.2020.

Суддя Я.А.Карабань