РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2020Справа № 910/12498/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Гранд"

про стягнення 78095,53 грн

Суддя Усатенко І.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Гранд" про стягнення 78095,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 103/250718-Бр від 25.07.2018.

Ухвалою суду від 25.08.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

01.09.2020 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 25.08.2020 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано позивачу строк на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.09.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 31/27.

Однак, конверт з ухвалою Господарського суду міста Києва був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "за закінченням строку зберігання" свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2018 в справі №911/1163/17.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва в справі №910/12498/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Гранд" про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2020 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

25.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял-Гранд" (замовник) було укладено договір № 103/250718-Бр про надання послуг з прання за умовами п. 1.1. якого виконавець зобов`язується за завданням замовника та відповідно до умов даного договору надати пральні послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

В пункті п. 2.1 договору зазначено, що виконавець надає замовнику наступні послуги: прання білизни прямої; прання білизни фасонної; прання гардинно-тюлевих виробів; крохмалення виробів; прасування білизни; пакування білизни та окремих виробів; інші пральні послуги.

Перелік, кількість, вартість, терміни надання пральних послуг сторони погоджують у додатку № 1 до дійсного договору (п. 2.2 договору).

Згідно п. 4.2. договору сторони домовилися, що оплата пральних послуг здійснюється у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Оплата послуг наданих виконавцем здійснюється за підсумками прання, за виставленими рахунками в термін 3 банківських дні з дня виставлення рахунку (п.4.3. договору).

Виконавець надає рахунки для оплати в електронному вигляді у відповідності до чинного законодавства, а саме ч. 1, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про електронноцифровий підпис», ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» ( п. 4.6. договору).

Як встановлено в п. 5.1. договору, виконавець вважається таким, що виконав свої обов`язки за цим договором з моменту підписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг, а також у випадку п. 5.3. договору.

Відповідно до п. 5.2. договору виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний у 3 денний термін з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг підписати і повернути його, або надати мотивовану відмову у його підписанні.

У разі неповернення акта приймання-передачі наданих послуг чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного акта у терміни, передбачені п. 5.2. цього договору, вважається, що замовник прийняв надані послуги, послуги надані відповідно до умов договору і замовник не має претензій щодо якості наданих послуг (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 8.1. договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 (при умові надіслання за один місяць до зазначеної дати однією зі сторін повідомлення щодо його припинення), а по грошовим зобов`язанням - до моменту повного виконання зобов`язання. Договір вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік у разі відсутності повідомлення від будь-якої з сторін про бажання його припинити. (п. 8.1. договору).

В додатку № 1 до договору, який долучено до матеріалів справи сторонами визначено вартість послуг, що надаються.

На підтвердження обставин щодо надання послуг позивачем до матеріалів справи долучено квитанції на прийняття білизн за період з 03.02.2020 до 14.02.2020.

До матеріалів справи долучено копії рахунків, підписані з боку позивача ЕЦП з відміткою, що документ прийнятий контрагентом: № 5 від 06.01.2020 на суму 11736,42 грн, № 21 від 12.01.2020 на суму 1535,62 грн, № 28 від 13.01.2020 на суму 1835,68 грн, № 36 від 14.01.2020 на суму 1336,10 грн, № 41 від 15.01.2020 на суму 1438,56 грн, № 56 від 16.01.2020 на суму 1018,98 грн, № 62 від 19.01.2020 на суму 7968,12 грн, № 79 від 26.01.2020 на суму 15654,61 грн, № 103 від 02.02.2020 на суму 12427,56 грн, № 126 від 09.02.2020 на суму 12127,86 грн, № 152 від 15.02.2020 на суму 6933,06 грн. Загальна сума виставлена відповідачу до оплати згідно наданих рахунків становить 74012,57 грн

Позивачем до матеріалів справи долучено акти здачі-приймання робіт (надання послуг): № 5 від 06.01.2020 на суму 11736,42 грн, № 20 від 12.01.2020 на суму 1535,62 грн, № 27 від 13.01.2020 на суму 1835,68 грн, № 35 від 14.01.2020 на суму 1336,10 грн, № 40 від 15.01.2020 на суму 1438,56 грн, № 55 від 16.01.2020 на суму 1018,98 грн, № 62 від 19.01.2020 на суму 7968,12 грн, № 80 від 26.01.2020 на суму 15654,61 грн, № 105 від 02.02.2020 на суму 12427,56 грн, № 127 від 09.02.2020 на суму 12127,86 грн, № 153 від 15.02.2020 на суму 6933,06 грн. Долучені акти підписані обома контрагентами шляхом накладення електронно-цифрових підписів. З боку відповідача акти підписані директором - Кажукало Вікторією Валеріївною (крім актів № 127 від 09.02.2020 та № 153 від 15.02.2020). Загальна вартість наданих послуг згідно перелічених актів становить 74012,57 грн.

Вартість зазначених в актах та рахунках послуг була оплачена відповідачем лише частково, в зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогою від 06.03.2020 про оплату суми боргу у розмірі 71883,10 грн, до якої був долучений реєстр направлених відповідачу рахунків та актів. Вказаний реєстр містить інформацію про направлення відповідачу в тому числі актів № 127 від 09.02.2020 та № 153 від 15.02.2020, підпис на яких з боку відповідача відсутній. Відправлення не було вручено вручено під час доставки (інші причини) та було повернуто позивачу.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму боргу не сплатив.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, обставини щодо отримання ним усіх вищеперелічених рахунків та актів не заперечив та не спростував.

У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків , зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що вищезазначені акти частково підписані відповідачем, а акти № 127 від 09.02.2020 та № 153 від 15.02.2020 (н яких відсутній підпис відповідача) на адресу позивача повернуті не були, так як і не направлено вмотивованої відмови від їх підписання.

З огляду на положення зазначені в п. 5.3 договору, за результатами дослідження представлених позивачем доказів судом встановлено, що наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт грн є належними та вірогідними доказами в розумінні присів ГПК України, які підтверджують обставини надання позивачем відповідачу послуг прання згідно умов договору № 103/250718-Бр про надання послуг з прання 25.07.2018, який визначений позивачем як підстава позову та порушення його умов.

Пунктом 4.3. договору закріплено, що оплата послуг наданих виконавцем здійснюється за підсумками прання, за виставленими рахунками в термін 3 банківських дні з дня виставлення рахунку.

З умов договору вбачається, що оплаті підлягають надані послуги, що мають підтверджуватись або підписаним відповідачем актом приймання-передачі або отриманими відповідачем актами приймання-передачі робіт та не повернутими відповідачем, при цьому строк оплати пов`язаний з моментом виставлення рахунків на оплату.

З урахуванням того, що рахунки на оплату відповідачем були отримані, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми основного боргу обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 71883,10 грн.

Крім того, позивач за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 6212,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.7. договору передбачено, що за недотримання строків сплати зазначених в п. 4.3 договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що відповідач у визначений договором строк свого обов`язку з оплати поставленого товару не виконав, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем та вважає його обгрунтованим та арифметично вірним, оскільки, відповідачем не спростовано та не заперечено обставин щодо отримання від позивача рахунків на оплату датою їх виставлення, в зв`язку з чим прострочення відповідача мало місце з 4 дня після виставлення (отримання) рахунків на оплату. Отже з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 6212,43 грн.

Суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач в спростування, заявлених позивачем вимог не надав жодних доказів та не спростував свого обов`язку сплатити вартість наданих послуг.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Гранд" (01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 31/27, ідентифікаційний код 41148999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, ідентифікаційний код 40262197) суму боргу у розмірі 71883 (сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят три) грн 10 коп., пеню у розмірі 6212 (шість тисяч двісті дванадцять) грн 43 коп, судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко