ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. м. Київ

Справа № 911/1080/20

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Калиновського Ю.С., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) до фізичної особи - підприємця Слободенюка Євгена Георгійовича про стягнення 61754,38грн та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця Слободенюка Євгена Георгійовича до Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 21 237,63грн,

за участю представників від:

позивача - Криган Л.А. (ордер серії АА №1034836 від 26.06.2020;

відповідача - Слободенюк Є.Г., Рибченко Н.М. (довіреність від 21.11.2019 №227)

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП "Міський магазин") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця Слободянюка Євгена Георгійовича (далі - ФОП Слободянюк Є.Г.) про стягнення 61754,38грн, що складається з: 43761,47грн - основний борг; 8875,12грн - втрати від інфляції за період з 04.07.2017 по 11.02.2020; 3424,00грн - 3% річних за період з 04.07.2017 по 11.02.2020; 5693,79грн - пеня, яка нарахована за період з 04.07.2017 по 03.01.2018.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №ГЛ-П-00208/1055 від 04.07.2016 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в частині здійснення оплати за облаштування та утримання місця у встановлений договором строк (т.1 а.с.1-10).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.05.2020 судом: відкрито провадження у справі за поданим позовом; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання; встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій (т.1 а.с.85-87).

Копія відповідної ухвали суду отримана позивачем 28.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №864 (т.1 а.с.89), відповідачем - 02.06.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №690 (т.1 а.с.94).

23.06.2020 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та зустрічний позов.

У зустрічній позовній заяві ФОП Слободянюк Є.Г. просить стягнути з КП "Міський магазин" сплачені ним грошові кошти у розмірі 21 237,63грн.

В обґрунтування вимог зустрічного позову, ФОП Слободянюк Є.Г. посилається на те, що відповідач не забезпечив можливість проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної мережі, допустив самовільне розміщення іншого засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі, не виконував обов`язки за договором, у зв`язку з чим 19.08.2016 його повідомлено про припинення підприємницької діяльності у відповідному засобі. Відповідач вказує, що договір припинився, тому позивач має повернути йому грошові кошти, отримані за таким договором, на підставі ст.1212 ЦК України (т.1 а.с.95-106).

Ухвалою від 20.07.2020 зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; призначено проведення підготовчого засідання на 16:50 26.08.2020; встановлено строк для подання відзиву на зустрічний позов (т.1 а.с.179-180).

Копія ухвали суду від 20.07.2020 вручена позивачу 31.07.2020, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення №580, а позивачу - 29.07.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №386 (т.1 а.с.201-202).

У відзиві на позов відповідач просить у задоволенні вимог первісного позову відмовити у повному обсязі. Відповідач, відхиляючи заявлені вимоги, посилається на ті ж доводи, які виклав в обґрунтування вимог зустрічного позову (т.1 а.с.134-140).

У відповіді на відзив позивач оспорює факт звернення з вимогою про дострокове розірвання договору та його припинення внаслідок такої заяви, а також вказує, що надані відповідачем докази не свідчать про розміщення на місці відповідача інших засобів та звернення відповідача у зв`язку з цим до позивача. При цьому, як вказує позивач, до його компетенції не входить демонтаж самовільно розміщених засобів (т.1 а.с.160-164).

Позивач у відзиві на зустрічний позов просить у його задоволенні відмовити. Відхиляючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що відповідач отримав можливість здійснювати підприємницьку діяльність у засобі пересувної дрібнороздрібної мережі і у нього виник обов`язок здійснювати оплату за договором, а факти розташування на відповідному місці інших засобів не доведені (т.1 а.с.183-191, 203-207).

26.08.2020 ухвалами, які занесені до протоколу судового засідання, суд встановив позивачу строку для надання заперечень щодо вимог зустрічного позову; відповідачу - для надання заперечень та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 15:00 23.09.2020 (т.1 а.с.225-227).

У запереченні (щодо вимог первісного позову) відповідач вказує, що у місці, право на якому розмістити засіб пересувної торгівлі, він виборов, дозволено розміщення лише одного засобу, однак, фактично там було розміщено декілька автокав`ярен. Також відповідач зазначає, що позивач не направляв йому актів виконаних робіт, що розцінено ним як прийняття умов припинення та дострокове розірвання договору від 04.07.2016, а надані ним акти до матеріалів справи не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У відповіді на відзив (щодо вимог первісного позову) відповідач посилається на не виконання позивачем зобов`язань та вказує, що заява про припинення договору подана ним у приміщенні відповідача.

У запереченні (щодо вимог зустрічного позову) позивач наводить доводи, які ним зазначались у заявах по суті - відзиву на зустрічний позов, відповіді на відзив на первісний позов. Окрім того, позивач вказує на те, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними по зобов`язання до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором та законом. Також у відповідній заяві по суті позивач вказує, що заява відповідача №68 від 19.08.2016 не є заявою про розірвання договорі, а у такій заяві відповідач просив продовжити строк такого договору.

23.09.2020 судом прийнято ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 12:10 09.10.2020.

09.10.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 15:00 09.11.2020, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

03.11.2020 від відповідача надійшли заперечення, отже, правом на подання такої заяви по суті відповідач вже скористався у встановлений судом строк. При цьому, відповідач не звертався до суду щодо надання дозволу на надання пояснень щодо окремих питань, як визначено ч.5 ст.161 ГПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. При цьому, в силу ч.ч.2,3 відповідної норми, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, підстави, час та черговість подання яких визначаються ГПК України або судом у передбачених ГПК України випадках. Поряд з цим, як унормовано ч.5 ст.161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

09.11.2020 відповідач повідомив про неможливість подання доказів понесення судових витрат до прийняття рішення та повідомив, що такі докази будуть подані протягом 5 днів з момент ухвалення судового рішення у справі.

В судове засідання 09.11.2020 представник позивача не з`явився; від імені представника позивача на електронну пошту суду надійшла заява про відкладення розгляду справи з повідомлення про неможливість явки в судове засідання та необхідність самоізоляції, яка обумовлена інфікуванням.

Оскільки відповідна заява не підписана електронним цифровим підписом особи, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка її подає та визначення наявності у неї повноважень діяти від імені позивача, суд залишив її без розгляду.

Ухвалою від 09.11.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, судом оголошено перерву до 15:00 16.11.2020.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача просив задовольнити зустрічний позов, вимоги якого підтримав, а у задоволенні первісного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

Відповідач подав заяву №4420 на розміщення засобу дрібнороздрібної торговельної мережі (візка) з функціональним призначенням - гарячі напої площею об`єкта - до 4кв.м, з розташуванням за адресою: Голосіївський район, Голосіївський проспект, 30 (т.1 а.с.23).

13.06.2016 відповідачем сплачено гарантійний внесок для участі у торгах платіжним дорученням №ПНМ 21003 у розмірі 15 000грн із зазначенням лоту №ГЛ-П-00208 (т.1 а.с.24).

За результатами проведення торгів, комісією з проведення торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі на території м. Києва прийнято рішення, зафіксоване протоколом №37 від 01.07.2016, відповідно до якого затверджено список переможців торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва від 16.06.2016 (додаток №1) (т.1 а.с.71).

Згідно п. 2 додатку №1 до відповідного протоколу, одним з переможців торгів є відповідач - Слободянюк Є.Г. щодо лоту №ГЛ-П-00208 на право розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівлі з функціональним призначенням - торгівля гарячими напоями за адресою: м. Київ, пр. Голосіївський, 30; площа - 4,00 кв.м. (т.1 а.с.72-74).

04.07.2016 між КП "Міський магазин" (сторона 1) та ФОП Слободянюк Є.Г. (сторона 2) укладено договір №ГЛ-П-00208/1055 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (т.1 а.с.25-33, 117-123, далі - договір), за умовами якого сторона 2 отримує можливість проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, який розміщується у місці, визначеному згідно п. 1.2 та п. 1.3 вказаного договору та відповідає вимогам, що зазначені в п.1.4 договору, а також отримує послуги з облаштування і утримання місця, а сторона 1 надає послуги з облаштування та утримання місяця на умовах, визначених таким договором.

Відповідно до п. 1.2 договору місце визначене відповідно до схеми розміщення засобів дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, затвердженої розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.09.2015 №952, від 23.07.2015 №731, від 27.04.2016 №291.

Згідно п. 1.3 договору місце знаходиться за адресою: проспект Голосіївський, 30. Функціональне призначення - гарячі напої (п.1.4.1 договору), загальна площа - 4 кв.м (п.1.4 2 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору загальна плата за облаштування місця визначена за результатами торгів і складає суму в розмірі 64 954,10грн за дванадцять місяців.

Як передбачено п. 2.2 договору, починаючи з дати укладення договору, плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму 5420,84грн з ПДВ.

Відповідно до п. 2.5 договору плата за облаштування та утримання місця, сплачується на рахунок сторони 1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Пунктом 2.6 договору визначено, що гарантійний внесок, який внесений стороною 2 для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п. 2.7 договору, а залишок, якщо лишився, зараховується як частина плати за вказаним договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі). Якщо сума гарантійного внеску є меншою авансового платежу, сторона 2 зобов`язана сплатити обсяг коштів, яких не вистачає, в строк, зазначений в п. 2.7 вказаного договору.

Згідно п. 2.7 договору зобов`язання сторони 2 по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечуються авансовим платежем у розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: сторона 2 сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання вказаного договору, а сторона 1 зараховує авансовий платіж як плату за обслуговування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії вказаного договору.

Відповідно до п. 2.8 договору ненадання чи несвоєчасне надання в строк, зазначений в п. 2.5 вказаного договору, підписаного стороною 2 акту приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця сторони трактують як згоду прийняття стороною 2 послуг за вказаним договором належним чином і у повному обсязі та стверджують, що сторона 2 погоджується зі своїми фінансовими зобов`язаннями по розрахункам за надані послуги з облаштування та утримання місця.

Договором визначено, що сторона 1 має право вимагати від сторони 2 своєчасної та в повному обсязі сплати платежів за облаштування та утримання місця на відповідний рахунок сторони 1 згідно з реквізитами, зазначеними в главі 13 договору, у розмірі та на умовах, визначених ним.

Як передбачено п. 3.1.3 договору, сторона 1 має право, зокрема, відмовитись від вказаного договору (розірвати в односторонньому порядку вказаний договір) та вжити заходів для примусового демонтажу (переміщення) засобу пересувної торгівлі при простроченні сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця протягом одного місяця з дня закінчення строку платежу.

У відповідності до п. 3.2 договору сторона 1 зобов`язана, зокрема:

- забезпечити стороні 2 можливість провадити підприємницьку діяльність у засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, зазначеному в п. 1.1;

- забезпечити облаштування та належне утримання місця;

- забезпечити демонтаж (переміщення) самовільно розміщенного іншою особою засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місці.

Згідно п. 3.3 договору сторона 2 має право у випадку зміни містобудівної ситуації, державних будівельних норм, зміни у розташуванні інженерних мереж, що унеможливлює облаштування та утримання місця з метою діяльності в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі згідно з умовами вказаного договору, за погодженням із стороною 1 перемістити такий засіб тимчасово в інше місце, визначене стороною 1 у письмовій формі; до закінчення строку зміни містобудівної ситуації, державних будівельних норм, зміни у розташуванні інженерних мереж. Також п.3.3.2 договору визначено право сторони 2 звернутись до сторони 1 з клопотанням про зменшення плати за облаштування та утримання місця, якщо з незалежних від неї обставин змінились умови, передбачені вказаним договором або істотно погіршився стан місця не з вини сторони 2.

Відповідно до п.3.4.1 договору сторона 2 зобов`язана, зокрема, вносити своєчасно та у повному обсязі плату за облаштування та утримання місця на рахунок сторони 1 згідно з реквізитами, зазначеними в главі 13 цього договору, у розмірі, строки та на умовах, визначених у цьому договорі.

Договором також передбачено, що сторона 2 самостійно подає та укладає договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою відповідно до вимог рішення Київської міської ради від 24.02.2011 №56/5443 (п.2.3 договору).

Як передбачено п. 4.2 договору, протягом п`яти робочих днів після закінчення кожного місяця протягом строку дії цього договору сторони підписують відповідний акт приймання-передачі послуг.

За несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця, як визначено умовами укладеного сторонами договору, сторона 2 сплачує на користь сторони 1 пеню у розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України (п. 5.1 договору).

Розділом 12 вказаного договору передбачено, що до цього договору додається акт огляду місця та фотофіксація місця, зазначеного в п. 1.3 вказаного договору.

При цьому, згідно п. 12.11 договору визначено, що додатки до вказаного договору є його невід`ємними і складовими частинами.

Як визначено п.4.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 04.07.2016 до 03.07.2017, а в частині сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов`язань.

Судом встановлено, що за цим договором, окрім гарантійного внеску у розмірі 15 000грн, відповідачем сплачено: 12.07.2016 - 1238,53грн платіжним дорученням №3405602SB, 05.08.2016 - 4954,10грн відповідно до платіжного доручення №ps234475792 (т.1 а.с.34-35).

Отже, загалом за договором сплачено у період з 13.06.2016 по 05.08.2016 21192,63грн, що також відповідає бухгалтерській довідці позивача (т.1 а.с.36).

06.06.2019 позивач звернувся до відповідача з листом (т.1 а.с.75), відповідно до якого звернувся до відповідача з проханням з`явитись 27.06.2019 особисто або направити повноважного представника для підписання актів приймання-передачі послуг. У підтвердження направлення такого листа позивачем надано список №540 від 07.06.2019 згрупованих поштових відправлень та квитанцією про прийняття поштових відправлень за списком (а.с.76-77), з якого вбачається, що відповідачу направлено лист, однак, оскільки опису вкладення у відповідний лист не надано, не підтверджено, що у такому листі направлено саме такий документ. Однак, під час розгляду справи по суті відповідач факт отримання такого листа визнав, разом з тим, зазначив, що під час зустрічі акти йому підписувати не пропонували.

Як визначено ч.1 ст.75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом; обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Факт отримання відповідного листа позивача відповідач підтверджує у заяві по суті - зустрічному позові (т.1 а.с.101), отже, такий факт суд вважає встановленим.

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач вказує на наявність у відповідача не виконаних зобов`язань за відповідним договором щодо сплати за облаштування та утримання місця у розмірі 43761,47грн, з яких: по 5 412,8грн - за кожен місяць періоду вересень 2016 року-червень 2017 року; 523,4грн - з 01.07.2017 по 03.07.2017.

У підтвердження факту надання відповідних послуг, позивач надає акти надання послуг за період з липня 2016 року по липень 2017 року (т.1 а.с.39-51), які не підписані відповідачем, що оспорює факт надання відповідних послуг та стверджує, що позивач допустив розміщення на відповідному місці, право на розміщення у якому засобу пересувної дрібнороздрібної торгівлі він виборов, нелегальних засобів, що позбавило його можливості здійснювати торгівлю у визначеному місці. При цьому, посилаючись на не виконання позивачем обов`язків за договором та стверджуючи про не здійснення господарської діяльності у визначеному договором місці, відповідачем заявлено зустрічні вимоги про повернення сплачених грошових коштів.

Предметом спору за первісним позовом є наявність у відповідача обов`язку виконати зобов`язання за вищезазначеним договором в частині здійснення передбачених договором платежів та застосування до нього відповідальності, передбаченої законом та договором, за порушення відповідного зобов`язання. Предметом спору за зустрічним позовом є наявність у відповідача обов`язку повернути грошові кошти, сплачені відповідачем, на підставі ст.1212 ЦК України, оскільки підстава для їх утримання відсутня.

Вимоги зустрічного позову є обґрунтованими, а вимоги первісного позову не є такими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розпорядженням Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) №300 від 02.04.2015 (далі - розпорядження №300) затверджено Порядок розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві (далі - Порядок).

Як визначено п.3 розпорядження №300, розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва здійснюється відповідно до схеми розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та схеми розміщення об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, розроблених з урахуванням зонування розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві та затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно п. 4 вищезазначеного розпорядження право на розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі виборюється на торгах.

Пунктом 6 відповідного розпорядження КП "Міський магазин" визначено замовником робіт з облаштування та утримання місць для розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, організатором торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а також уповноважено укладати за результатами зазначених торгів договори із суб`єктами господарювання щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі.

В силу п.12 розпорядження визначено, що суб`єкти господарювання, які будуть провадити підприємницьку діяльність відповідно до цього розпорядження, мають дотримуватися Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 N 1051/1051, правил торговельної діяльності, санітарних норм та вимог цього розпорядження.

Отже, зміст відповідного розпорядження №300 та Порядку, який затверджений ним передбачає не лише виникнення права на розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівлі, яке виборюється на торгах, у випадку дотримання визначених такими документами умов та укладення договору, але й передбачають, що за допомогою такого засобу буде здійснюватись підприємницька діяльність, зокрема, торгівельна діяльність. При цьому, у договорі зазначено, що відповідач отримує можливість проводити підприємницьку діяльність у відповідному засобі, який розміщується у визначеному у договорі місці, право на яке виборола сторона за договором на торгах (п.1.1 договору).

Згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації №731 від 23.07.2015 (далі - розпорядження №731, в редакції чинній на момент укладення між сторонами договору), затверджено схему розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві.

За №13 зазначеної схеми вказаний об`єкт ГЛ-П-00208 за адресою: пр.40-річчя Жовтня, 30, право на розміщення у якому засобу пересувної дрібнороздрібної мережі виборов відповідач.

Так, відповідно до рішення Київської міської ради від 03.09.2015 №944/1808 «Про перейменування вулиць, площ, провулків та проспектів у місті Києві» проспект 40-річчя Жовтня перейменовано на Голосіївський проспект.

Укладений сторонами договір, який є завершенням конкурсної процедури і який укладено відповідно до вищевказаних нормативних актів, є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Як визначено ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ч.2 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Як визначено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч.1 ст.538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 відповідної норми унормовано, що при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту; сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

З укладеного сторонами договору вбачається, що він є підставою для виникнення у сторін зустрічних зобов`язань. Зокрема, договір визначає зобов`язання позивача забезпечити відповідачу можливість проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, зазначеному в п.1.1 договору (п.3.2.1 договору). Доказів виконання відповідного зобов`язання не надано. Так, з огляду на положення п.12.2.1, п.12.2.2 договору, який передбачає, що додатком до такого договору є акт огляду місця та фотофіксація місця, що є невід`ємними частинами договору, сторони мали оглянути та зафіксувати відповідне місце, де відповідач має право встановити візок та розпочати у ньому підприємницьку діяльність, тим самим конкретизувавши та відокремивши його, а також підтвердивши звільнення його з метою розміщення спеціального обладнання відповідача - візка.

Таких доказів, які б достовірно підтверджували виконання позивачем обов`язку, який є складовою обов`язку щодо забезпечення відповідачу можливості проводити підприємницьку діяльність у місці, право на розміщення у якому візку, набув відповідач, з огляду на зміст договору, позивач не надав. Вказуючи на не забезпечення одноособового здійснення діяльності у відповідному місці та наявність у ньому інших засобів, які розміщенні незаконно, відповідач посилався на те, що повідомив про це позивача, що останній не визнав. Зважаючи на те, що позивач таку обставину - повідомлення його не визнав, а відповідач не надав доказів вручення/направлення заяви з додатком, на який проставлено невідомо ким штамп №68 від 19.08.2016 (т.1 а.с.124-126) і яка адресована окрім позивачу ще двом особам, позивачу, суд при прийнятті рішення не визнав таку обставину встановленою.

Слід зазначити, що виконання відповідного зустрічного зобов`язання - забезпечити можливість проводити підприємницьку діяльність у визначеному договором місці, з огляду на положення договору, зміст зобов`язань, які виникли в силу його укладення, має передувати виконанню зобов`язання відповідача з оплати за облаштування та утримання місця щомісячно (не враховуючи авансових платежів за три місяці, які мають бути сплачені у строк, встановлений п.2 7 договору).

В силу ч.3 ст.538 ЦК України, з урахуванням не виконання позивачем взятого на себе обов`язку, відповідач набув права зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

До моменту закінчення строку дії договору, визначеного його п.4.1, - до 03.07.2017 відповідний обов`язок позивачем так і не був виконаний, що не спростовано позивачем шляхом надання доказів зворотного.

При цьому, суд не визнав також встановленим той факт, на який посилався відповідач, що він повідомив позивача про припинення договору, враховуючи не доведення вручення саме позивачу заяви (а.с.124-126) та її зміст, з якого фактично вбачається, що відповідач вимагав продовжити строк дії договору, а не повідомив про відмову від такого договору в односторонньому порядку. Поряд з цим, доказів продовження дії відповідного договору на вимогу відповідач у встановленій формі - письмовій також не надав.

Так, як визначено ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що відповідач не лише отримав можливість проводити підприємницьку діяльність, але й можливість отримувати послуги з облаштування та утримання місця. Однак, зважаючи на те, що позивачем не доведено надання відповідачу можливості здійснювати підприємницьку діяльність у місці, право на зайняття його виборото на торгах, зокрема, фіксації такого конкретного місця, шляхом його передачі, доводи про можливість відповідача отримувати послуги з облаштування та утримання місця хибні.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що відповідачем здійснювалась оплати наданих послуг, оскільки сплачені ним кошти фактично є авансом, який за договором вноситься за перший та два останні місяці дії такого договору.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 5 розпорядження №300 суб`єкти господарювання, визначені переможцями торгів, здійснюють розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва після укладення договору щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі відповідно до Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві, затвердженого пунктом 1 цього розпорядження, та договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою відповідно до рішення Київської міської ради від 24.02.2011 № 56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об`єктів благоустрою м.Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" та пункту 4 рішення Київської міської ради від 04.09.2014 №62/62 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24.02.2011 №56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об`єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" та деяких рішень Київської міської ради".

Доказів укладення відповідного договору не надано.

Також, слід зазначити, що на позивача як на замовника робіт з облаштування та утримання місць для розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівлі покладались певні обов`язки, виконання яких відповідачем не доведено. Так, п.7 вказаного розпорядження на КП "Міський магазин" покладені обов`язки:

- забезпечити облаштування та утримання місць для розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва;

- забезпечити у встановленому порядку організацію розміщення та функціонування засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва;

- організувати встановлення урн, контейнерів для збору побутових відходів, своєчасне вивезення сміття та прибирання території у місцях розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва за рахунок коштів, отриманих від сплати за договорами щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі;

- у разі виявлення порушень суб`єктами господарювання вимог законодавства України, що регламентує торговельну діяльність, санітарні норми та правила благоустрою, вимог цього розпорядження під час функціонування засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на території міста Києва, вживати відповідних заходів та надавати відповідну інформацію до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районних в місті Києві державних адміністрацій, Головного управління МВС України в м. Києві, Головного управління Держсанепідслужби у м.Києві для вжиття відповідних заходів реагування.

Заперечуючи щодо доводів відповідача про те, що на відповідному місці несанкіоновано розміщувались інші засоби пересувної торгівлі, позивач посилався на недоведеність відповідних фактів. Так, у підтвердження відповідачем надані фотографії, які, з чим погоджується суд, не підтверджують з достовірністю розміщення у період дії договору на відповідному місці інших засобів торгівлі, оскільки з них не вбачається коли вони здійснені.

Посилання позивача на підписання ним актів наданих послуг і положень договору, які визначають, що неподання підписаного акту приймання-передачі послуг відповідачем згідно п.2.8 договору, трактується як згода на прийняття відповідних послуг, не впливає на оцінку відносин сторін, зважаючи на те, що відсутні докази передачі відповідного місця та фактів його облаштування, а також направлення відповідачу відповідних актів чи передачі йому для підписання.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог первісного позову в частині стягнення з відповідача 43761,47грн основного боргу.

Вимоги про стягнення з відповідача 8875,12грн втрат від інфляції, 3424грн - 3% річних, 5693,79грн - пені є похідними від вимог про стягнення основного боргу, у зв`язку з чим, враховуючи необгрунтованість основних вимог, також не підлягають задоволенню.

В силу ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як визначено ч.2 ст.1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки позивач не виконав взятих на себе зобов`язань за договором щодо надання відповідачу можливості здійснювати підприємницьку діяльність у засобі пересувної торгівлі, а також не довів надання послуг з облаштування та утримання місця, а строк дії відповідного договору закінчився, сторони його дію у встановленій формі не продовжили, сплачені відповідачем кошти за договором у розмірі 21192,63грн безпідставно утримуються позивачем, оскільки підстава, на якій вони було набуті, відпала, т.я. позивач не отримав того, за що передбачена оплата за відповідним договором, дія якого закінчилась.

Заперечуючи щодо вимог зустрічного позову, позивач також посилався на положення ч.4 ст.653 ЦК України, відповідно до якої сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, позивач помилково застосовує відповідну норму до відносин сторін, зважаючи на те, що фактів зміни або розірвання відповідного договору не встановлено, суд лише константував не виконання зобов`язань за таким договором протягом його дії та набуття відповідачем права в силу ч.3 ст 538 ЦК України відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Поряд з цим, згідно п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Отже, у разі коли підстава набуття коштів відпала, потерпілий має права вимагати повернення відповідних коштів, у т.ч. якщо мова йде про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

З урахуванням зазначеного, вимоги зустрічного позову в частині стягнення з позивача на користь відповідача 21 192,63грн є повністю обґрунтованими і підлягають задоволенню; в частині стягнення 45грн (21237,63-21192,63) суд відмовляє, оскільки їх сплата позивачу не доведена.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати, понесені позивачем на оплату позову судовим збором у розмірі 2102грн підлягають покладенню на позивача, враховуючи відмову у задоволенні вимог первісного позову.

Витрати відповідача на оплату зустрічного позову судовим збором у розмірі 2102грн підлягають відшкодуванню йому за рахунок позивача пропорційно задоволеним вимогам - у розмірі 2097,59грн.

Крім того, в судовому засіданні 09.11.2020 відповідачем до закінчення судових дебатів повідомлено про намір подати заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з моменту прийняття рішення.

У відповідності до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

Таким чином, суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати (в частині витрат на правову допомогу) та, відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, роз`яснює, що відповідні докази мають бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120-121, 129, 221, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні первісного позову Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573; 01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2А) до фізичної особи - підприємця Слободенюка Євгена Георгійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення 43761,47грн основного боргу, 8 875,12грн втрат від інфляції, 3424грн - 3% річних, 5693,79грн - пені.

2. Задовольнити зустрічний позов частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 36927573; 01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2А) на користь фізичної особи - підприємця Слободенюка Євгена Георгійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) 21 192,63грн в рахунок повернення коштів, 2097,59рн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 45грн - відмовити.

4. Покласти на Комунальне підприємство "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) його витрати на оплату позову судовим збором у розмірі 2102грн.

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 01.12.2020 о 16:30, яке відбудеться у приміщення Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108.

Явка учасників в судове засідання не є обов`язковою.

6 Встановити строк для подання фізичною особою-підприємцем Слободенюклм Євгеном Георгійовичем доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу - протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.11.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова