ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2020 Справа № 917/1443/20

Суддя Мацко О.С. при секретарі судового засідання Дяченко Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Фермерського господарства "Агро Плюс 3" вул. Дружби 2 А,Корніївка,Гребінківський район, Полтавська область,37441

про визначення частки та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення та стягнення з відповідача частки у розмірі 1/3 вартості усього майна, нерозподіленого прибутку, додаткового, резервного капіталу, що складає 8 266 871,6 грн. Ухвалою від 21.09.2020р. відкрито провадження у даній справі.

30.11.2020р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, у якій позивач просить:

1. Накласти арешт на все майно, що перебуває у власності та у користуванні ФГ «Агро Плюс 3»;

2. Заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вчиняти будь-які юридично значимі дії, наслідком яких може бути відчуження майна, що перебуває у власності та у користуванні ФГ «Агро Плюс»;

3. Заборонити усім особам, які виконують повноваження суб`єктів державної реєстрації згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в т.ч. будь-яким державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, атакож іншим акредитованим суб"єктам вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження майна та майнових прав ФГ «Агро Плюс 3».

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову; невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника ( на цьому акцентує увагу Верховний Суд у постановах від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17 і ін.).

Cамі лише твердження про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову, вказуає, що « 24.11.2020р. позивачу стало відомо про намагання інших учасників відповідача, зокрема третьої особи-1 та третьої особи-2 та пов`язаних з ними осіб, вчинити дії, направлені на відчуження майна ФГ «Агро Плюс 3», а саме розпродаж сільськогосподарської техніки та нерухомого майна».

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує вимоги заяви про забезпечення позову у справі, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідною заявою, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з заявою.

У даному випадку заявником не подано жодних доказів у обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, згідно ст.137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених ч.9 цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Натомість, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, вимога п.1 та п.2 заяви - накласти арешт на все майно, що перебуває у власності та користуванні всіх учасників відповідача (третіх осіб), заборонити третім особам 1,2 вчиняти будь-які юридично значимі дії, наслідком яких може бути відчуження майна чи майнових прав на частку у статутному капіталі ФГ "Агро плюс 3" - не відповідає приписам ч.10 ст.137 ГПК України. Дані заходи не є адекватними та співмірними з заявленими позовними вимогами.

Згідно ст.137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони дійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору. З огляду на предмет позову (стягнення грошових коштів), вимога заяви про забезпечення позову, викладена у п.4 прохальної частини заяви, не узгоджується з даними приписами ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ Сотченка М.М. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 02.12.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256,257 ГПК України.

Ухвала підписана 02.12.2020 року

Суддя О.С.Мацко