СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Справа № 922/1158/19 (922/1593/16)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Мудраченко І.В., ордер АН№1020035 від 16.10.2020;

від відповідача не з`явилися;

від третіх осіб не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле", м. Харків (вх. №2815 Х/1),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 (повний текст складено 07.10.2020), постановлену о 13 годині 07 хвилин у складі судді Яризько В.О.,

у справі №922/1158/19 (922/1593/16)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле", м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ", м. Харків

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна", м. Харків,

2.Приватної фірми "Інверком", м. Харків,

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", м. Харків,

про витребування майна

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16) клопотання ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" та ПФ "Інверком" про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено частково.

Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- Яке призначення в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, мають приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. (окремо кожне приміщення)?

В задоволенні клопотань в іншій частині відмовлено.

Проведення судової експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8А).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 Кримінального Кодексу України.

В розпорядження експертів направлено матеріали справи № 922/1158/19 (922/1593/16).

Зобов`язано учасників судового процесу при необхідності надавати експерту витребувані ним документи через господарський суд.

Зобов`язано ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" (ліквідатор Шапілов С.А., адреса : 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 17-б) та ПФ "Інверком" (61103, м. Харків, пр. Науки, 77, літ. "А-18-20", каб. 3-3) здійснити оплату вартості експертизи порівну.

Провадження у справі 922/1158/19 (922/1593/16) зупинено.

Не погодившись з ухвалою, постановленою господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, який просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16) про призначення експертизи.

Апелянт вважає, що доводи суду суперечать один одному, адже посилаючись на висновок судової будівельно-технічної експертизи №24405 від 07.11.2018, яким було встановлено призначення всіх цих приміщень в забезпеченні експлуатації будинку як допоміжних приміщень, нівелюється довід про невизначеність призначення окремо кожного приміщення в забезпеченні експлуатації будинку.

На думку апелянта, суд помилково не визначив те, що статус приміщень "допоміжні" і є їх призначення в забезпеченні експлуатації будинку, що і було встановлено у висновку судової будівельно-технічної експертизи №24405 від 07.11.2018 у даній справі.

Отже експерт однозначно висловив, що всі спірні приміщення є допоміжними, і всі вони мають призначення для забезпечення експлуатації та технічного обслуговування житлового будинку.

Скаржник вважає, що не має ніякого значення для вирішення справи, яке призначення для будинку має кожне зі спірних допоміжних приміщень окремо.

За твердженням апелянта призначення ще однієї експертизи з питання "Яке призначення в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, мають приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. (окремо кожне приміщення)?", не має сенсу, адже це не є предметом дослідження у даній справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Шутенко І.А. головуючий суддя (суддя-доповідач), суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16). Встановлено учасникам справи строк до 23.11.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 01.12.2020 об 11:00 годині.

23.11.2020 на адресу апеляційного суду від ліквідатора ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" арбітражного керуючого Шапілова С.А. надійшла заява про розгляд справи без участі ліквідатора відповідача.

Розпорядженням керівника апарату суду від 30.11.2020 у зв`язку із відпусткою на дату розгляду справи судді Слободіна М.М., який входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Шутенко І.А. головуючий суддя, суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.

Відповідач та треті особи не скористалися правом на надання відзиву на апеляційну скаргу. Враховуючи викладене, а також приписи ч. 9 ст. 165 ГПК України, колегія суддів здійснює розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

01.12.2020 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник позивача (апелянта), який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16) скасувати.

Представники відповідача та третіх осіб до судового засідання 01.12.2020 не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду (т. 6 а.с. 83-87).

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, що надсилалася Товариству з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна" за адресою вул. Громадянська, 5, м. Харків, 61057 (зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) повернулася до апеляційного суду невручена у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З метою належного повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги, Східним апеляційним господарським судом здійснено публікацію на веб-сайті Судової влади України ухвали Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 про призначення справи до розгляду.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Зважаючи на те, що строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду є обмеженими, в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача та третіх осіб, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У серпні 2010 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Павлове Поле звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради та до ТОВ Макрокап Девелопмент Україна про визнання недійсним розпорядження Харківського міського голови № 1728 від 22.06.2007 про передачу у власність ТОВ Макрокап Девелопмент Україна нежитлових приміщень підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю № 21-22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху № 24,54, 57-64,69-71 загальною площею 563,7 кв.м, багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання права власності на нежитлові приміщення підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю № 21-22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху №24,54, 57-64, 69-71 загальною площею 563,7 кв.м, багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77 за позивачем.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.08.2011 у справі №57/173-10 позов задоволено частково. Визнано недійсним розпорядження Харківського міського голови № 1728 від 22.06.2007 року про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю Макрокап Девелопмент Україна свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення підвалу №3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю №21-22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху №24,54, 57-64,69-71 загальною площею 563,7 кв. м, в житловому будинку літ. "А-18", розташованому за адресою: м. Харків, пр.Леніна, 77. В решті позовних вимог відмовлено. В частині позовних вимог до Виконавчого комітету Харківської міської ради провадження по справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2011р. у справі № 57/173-10 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог до Виконавчого комітету Харківської міської ради припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2012 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 у справі №57/173-10 скасовано, абзац другий резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 04.08.2011 у справі №57/173-10 змінено, викладено його у такій редакції: "Визнати недійсним розпорядження Харківського міського голови №1728 від 22.06.2007 у частині видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна" свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення підвалу №№3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю №№21, 22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху №№24, 54 загальною площею 412,5кв. м в житловому будинку літ."А-18", розташованому за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77".

Судом касаційної інстанції зазначено, що нежитлові приміщення підвалу №№3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю №№21, 22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху №№24, 54 загальною площею 412,5кв. м в житловому будинку літ."А-18", розташованому за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77, є допоміжними, а відтак, виходячи з пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004 у справі №1-2/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), є спільною сумісною власністю власників квартир вказаного житлового будинку, у зв`язку з чим право власності на них не могло бути оформлено за Товариством. При цьому, вказане розпорядження у частині видачі Товариству свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 57 64, 69 71 загальною площею 151,2кв.м багатоквартирного будинку літ."А-18" за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, викладених Об`єднанням у позовній заяві, не може бути визнано недійсним, оскільки, як зазначалось вище, ці приміщення не є допоміжними, а відтак не є спільною сумісною власністю власників квартир зазначеного будинку.

У 2016 році Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ", в якій просив витребувати із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" до володіння Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове Поле" нежитлові приміщення підвалу №3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" із нежитлових приміщень підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б .77.

Звертаючись до господарського суду, позивач посилався на те, що вказані приміщення є допоміжними, через них проходять системи опалення, водопостачання, що ставить під ризик пошкодження або знищення цих комунікаційних систем, що може привести до порушення прав всіх співвласників будинку. В якості правових підстав посилався на норми статей 382, 387 Цивільного кодексу України, ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Під час розгляду справи до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено: Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна", Приватну фірму "Інверком", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс".

Під час первісного розгляду справи судами було встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності від 15.05.2015 індексний номер 37569274, орган державної реєстрації - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, державний реєстратор - Луценко Павло Геннадійович (т. 1, а.с. 76) ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" є власником нежитлових приміщень підвалу №3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2015 №.04.2015 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21327262 від 15.05.2015 вчинено Луценко Павлом Геннадійовичем, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області державну реєстрацію права власності ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 37569274, виданого 15.05.2015 на нежитлові приміщення підвалу №3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна , 77 у м. Харкові.

За поясненням ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ", на підставі угоди від 16.09.2013 про передачу функцій керуючого спільною діяльністю за договором про інвестування в житлове будівництво №31/03/01 від 31.03.1998 ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" було передано від ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" функції керуючого спільною діяльністю; відповідно до протоколу від 09.07.2014 до договору №31/03/01 про інвестування в житлове будівництво сторони вирішили оформити право власності (нежитлові приміщення загальною площею 123,0 кв.м.) на керуючого спільною діяльністю - ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ".

У даній справі ухвалою господарського суду від 12.11.2017 призначалася судова будівельно-технічна експертиза.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2018 №24405 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса встановлено, що:

1) нежитлові приміщення підвалу №№3, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м є тотожними нежитловим приміщенням №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові за виключенням приміщення "3а";

2) нежитлові приміщення підвалу №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові відносяться до допоміжних приміщень, що призначені для забезпечення експлуатації й обслуговування житлового будинку.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.03.2019 (суддя Бринцев О.В.) у справі №922/1593/16, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 (колегія суддів: Ільїн О.В. головуючий, Гетьман Р.А., Хачатрян В.С.), позов задоволено повністю. Витребувано із чужого незаконного володіння ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" до володіння ОСББ "Павлове Поле" нежитлові приміщення підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б.77, шляхом виселення ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" із вказаних нежитлових приміщень підвалу. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №922/1593/16 касаційну скаргу ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі №922/1593/16 скасовано. Справу № 922/1593/16 в скасованій частині передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Скасовуючи рішення та постанову судів попередніх інстанцій Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що господарські суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, не дослідили обставини правомірності набуття права власності на спірні приміщення за ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ", отже під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно надати належну правову оцінку правомірності (правовим підставам) набуття ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" права власності на спірні приміщення (як підстави для видачі зазначеного свідоцтва про право власності), всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Після скасування судового рішення, постановленого судом у даній справі 14.03.2019, справу в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Харківської області, справу № 922/1593/16 передано до розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" №922/1158/19.

До суду першої інстанції від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПФ "Інверком" надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Крім того, від відповідача через канцелярію суду також надійшло клопотання, в якому останній просить суд призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу.

На вирішення судової експертизи відповідачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПФ "Інверком" було запропоновано поставити судовим експертам наступні питання:

- чи є приміщення підвалу №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, 77, літ. "А-18-20" нежитловими приміщеннями?

- чи є приміщення підвалу №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, 77, літ. "А-18-20" допоміжними приміщеннями?

- якщо частина або всі із вищевказаних приміщень належать до допоміжних, то яке вони мають призначення (окремо кожне) в забезпечення експлуатації будинку?

Так заявники зазначають, що у багатоквартирних житлових будинках розташовуються як допоміжні приміщення, які мають своє функціональне призначення, що полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців; так і нежитлові приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, і не входять до житлового фонду, та в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.

Отже, зазначені клопотання обґрунтовані необхідністю визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться вказані приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16) клопотання ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" та ПФ "Інверком" про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено частково.

Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- Яке призначення в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, мають приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м (окремо кожне приміщення)?

В задоволенні клопотань в іншій частині відмовлено.

Суд зазначив, що виходячи з предмету та підстав позову, при вирішенні даного спору ключовим є як визначення правового статусу спірних приміщень, так і вирішення питання щодо призначення окремо кожного приміщення в забезпеченні експлуатації будинку.

Врахувавши, що питання, які поставлені відповідачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПФ "Інверком" у клопотаннях від 22.09.2020 та 28.09.2020 щодо визначення приміщень підвалу №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, 77, літ. "А-18-20" нежитловими або допоміжними приміщеннями вже були вирішені, та стосовно зазначених приміщень надано висновок судового експерта, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині.

Що стосується клопотання відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПФ "Інверком" щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою вирішення питання стосовно того яке призначення в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, мають приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. (окремо кожне приміщення), суд зазначив, що вирішення такого питання має значення для правильного вирішення даного спору. З врахуванням того, що для вирішення вказаного питання необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПФ "Інверком" у вказаній частині.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

В силу положень ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

2)жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Зі змісту вказаної норми випливає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до частини 1 статті 76, частини 1 статті 77, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру, які підлягають встановленню для вирішення цивільної справи по суті.

В даному випадку метою призначення експертизи є з`ясування яке призначення в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, мають приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м (окремо кожне приміщення).

Втім колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до господарського суду, позивач посилався на те, що вказані приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9 житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77 є допоміжними, через них проходять системи опалення, водопостачання, що ставить під ризик пошкодження або знищення цих комунікаційних систем, що може привести до порушення прав всіх співвласників будинку. В якості правових підстав посилався на норми статті 387 Цивільного кодексу України, ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон) власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 вказаного Закону наведено у рішенні Конституційного Суду від 02.03.2004 №4-рп/2004 зі змінами згідно з рішенням Конституційного Суду від 09.11.2011 №N14-рп/2011.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004 визначено: "1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.".

Допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону, стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Аналогічні приписи містить частина 2 статті 382 ЦК України, згідно з якою власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, у тому числі і власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 Житлового кодексу Української РСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.

Отже, нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №552/7636/14-ц).

При вирішенні спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться вказані приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку.

При цьому допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Верховний Суд звертається до власних правових позицій у постановах від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17.

Отже достатнім є визначення, що спірні приміщення належать саме до допоміжних приміщень. При цьому не має значення, яке призначення має кожне приміщення окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, у даній справі ухвалою господарського суду від 12.11.2017 призначалася судова будівельно-технічна експертиза. На вирішення судових експертів були поставлені такі питання:

- Чи є тотожними нежитлові приміщення підвалу №№ 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77 нежитловим приміщенням №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м в житловому будинку літ. "А-18-20", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ?

- Чи відносяться нежитлові приміщення підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77 та/або нежитлові приміщення №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. м в житловому будинку літ. "А-18-20", що розташований за адресою: м. Харків, пр. Науки, 77 до допоміжних приміщень цього будинку?

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2018 №24405 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса встановлено, що:

1) нежитлові приміщення підвалу №№3, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м є тотожними нежитловим приміщенням №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові за виключенням приміщення "3а";

2) нежитлові приміщення підвалу №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові відносяться до допоміжних приміщень, що призначені для забезпечення експлуатації й обслуговування житлового будинку.

Крім того, у даному висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2018 №24405 зазначено, що при обстеженні приміщень підвалу №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9 загальною площею 123,0 кв. м в житловому будинку літ. «А-18-20» по пр. Науки, 77 в м. Харкові експертом встановлено, що пристрої, що дозволяють регулювати й розподіляти рідини й гази, що транспортуються по трубопроводах, і, що підрозділяються на запірні арматури (крани, засувки), запобіжну (клапани), що регулює (вентилі, регулятори тиску), відвідну (воздухоотводчики, конденсатоотводчики), аварійну (сигнальні засоби) маються.

Відповідно до п. 2 «Термины и их определения» СНиП І-2 в нежитлових приміщеннях №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9 встановлена трубопровідна арматура, яка призначена для технічної експлуатації й обслуговування житлового будинку.

Відповідно до п. 10.5 СНиП 2.04.01-85 «Внутренний водопровод и канализация» в нежитлових приміщеннях №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9 мається запірна арматура, до якої необхідний постійний доступ.

Разом з тим, до матеріалів даної справи долучено копію висновку судової будівельно-технологічної експертизи №8903 від 06.04.2011, складеного у справі №57/173-10, в якому зазначено, що нежитлові приміщення підвалу №3, 3а, частина 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б багатоквартирного будинку по пр-ту Леніна (нині пр-т. Науки), 77 в м. Харкові відносяться до допоміжних технічних приміщень цього житлового будинку; за призначенням, відповідно до «Методичних рекомендацій» та проектній документації, нежитлові приміщення відвалу №3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б багатоквартирного будинку по пр-ту Леніна (нині пр-т. Науки), 77 в м. Харкові відносяться до допоміжних приміщень цього житлового будинку; в нежитлових приміщеннях підвалу №3, 3а, частини 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б багатоквартирного будинку по пр-ту Леніна (нині пр-т. Науки), 77 в м. Харкові проходять інженерні комунікації з запірною арматурою, які необхідні для забезпечення та експлуатації більше однієї квартири та житлового будинку в цілому.

Крім того, у постанові Вищого господарського суду України від 18.01.2012 у справі №57/173-10 зазначено, що нежитлові приміщення зокрема підвалу №№3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, в житловому будинку літ."А-18", розташованому за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77 є допоміжними.

Тобто, в матеріалах справи містяться належні докази, на підтвердження того, що спірні нежитлові приміщення підвалу №№3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Науки, 77 у м. Харкові є допоміжними та призначені для забезпечення експлуатації й обслуговування житлового будинку.

В оскаржуваній ухвалі від 05.10.2020 судом першої інстанції зазначено, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 24405 від 07.11.2018, наданий Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса є повним, ясним, даний висновок не потребує додаткових роз`яснень, а також відсутні сумніви у правильності висновку експерта.

Не зважаючи на наявність в матеріалах справи висновків двох експертиз, господарським судом першої інстанції призначено судову експертизу для визначення призначення кожного окремого допоміжного приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77.

Разом з тим, суд першої інстанції, призначаючи експертизу у даній справи, обмежився лише констатуванням, що вирішення такого питання має значення для правильного вирішення даного спору. Однак жодних обґрунтувань, яке саме значення для вирішення справи має визначення призначення кожного окремого допоміжного приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м в забезпеченні експлуатації житлового будинку літ. "А-18-20", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, судом першої інстанції не наведено.

Крім того, відповідачем та третьою особою-2 при зверненні до суду з відповідними клопотаннями не обґрунтовано, а судом не досліджено неможливості надати ними експертний висновок, складений на їх замовлення з приводу вказаного питання.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що вирішення питання, яке запропоновано судом першої інстанції експерту жодним чином не впливає на вирішення справи по суті та не входить до предмета доказування у даній справі.

За таких обставин колегія суддів, погоджуючись з аргументами апелянта, не вбачає існування дійсної потреби у залученні спеціальних знань для встановлення фактичних даних, що не входять до предмета доказування.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" розглядаються з 2016 року, розгляд справи вже зупинявся у зв`язку з призначенням у 2017 році судової експертизи.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи та порушує "принцип оперативності" судового процесу.

Враховуючи положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставини справи, ухвала господарського суду про призначення судово-економічної експертизи та про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16) підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд Господарського суду Харківської області.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач та третя особа-2 не позбавлені можливості надати до суду висновок експерта, складений за їх замовленням у відповідності до вимог ст. 101 ГПК України.

Керуючись статтями 269, 270, ч. 1 п.6 статті 275, ч. 1 п. 4 статті 280, статтями 281-284, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/1158/19 (922/1593/16) скасувати.

Справу № 922/1158/19 (922/1593/16) направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

У судовому засіданні 01.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 03.12.2020.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий