ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Справа № 911/332/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Зубець Л.П.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

представники сторін не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області

на рішення господарського суду Київської області від 30.06.2020 р. (повний текст складено 07.07.2020 р.)

у справі № 911/332/20 (суддя - Заєць Д.Г.)

за позовом дочірнього підприємства "Підприємство регіональних перевезень "АТАСС" ВАТ "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич"

до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області

про стягнення 135 769,31 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Підприємство регіональних перевезень "АТАСС" ВАТ "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про стягнення 135 769,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку з відшкодування витрат перевізника на перевезення пільгових категорій громадян за 2017 рік.

Рішенням господарського суду Київської області від 30.06.2020 р. у справі № 911/332/20 позов задоволено повністю: стягнуто з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на користь дочірнього підприємства "Підприємство регіональних перевезень "АТАСС" відкритого акціонерного товариства "Автотранспортна акціонерна співдружність "Славутич" 135 769,31 грн. витрат, понесених внаслідок надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян автомобільним транспортом, та 2 102,00 грн. судового збору за подання позову.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, витрати перевізника на перевезення пільгових категорій громадян за 2017 рік в розмірі 135 769,31 грн. позивачу не відшкодував, а тому права позивача на отримання такого відшкодування підлягають захисту шляхом примусового стягнення заявленої суми з відповідача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що він не зобов`язаний відшкодовувати витрати на перевезення пільгових категорій громадян, оскільки такий обов`язок покладено на міську раду відповідно до затвердженого бюджету на 2017 рік.

Водночас, рішенням Славутицької міської ради Київської області "Про міський бюджет м. Славутич на 2017 рік" не передбачено видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг на проїзд, не визначено відповідача головним розпорядником коштів по видатках на ці компенсаційні виплати. Крім того, скаржник зазначав, що позивач здійснював перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах, однак, діючим законодавством не передбачено укладення договору між автоперевізником і органом місцевої влади при здійсненні міжобласних перевезень, а тому витрати за пільговий проїзд окремих категорій громадян при здійсненні міжобласних перевезень не підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Андрієнко В.В., Зубець Л.П., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 07.10.2020 р.

11.09.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

21.09.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

07.10.2020 р. розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 р. справу призначено до розгляду на 11.11.2020 р.

29.10.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

02.11.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Зубець Л.П., Руденко М.А.

Представники сторін у судове засідання, що відбулось 11.11.2020 р., не з`явились, повідомлені належним чином, подали клопотання про розгляд справи без участі їх представників. За висновками суду неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 26.12.2014 р. між Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області (платник) та ДП "ПРП" "АТАСС" (виконавець) укладено договір про порядок відшкодування витрат за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян автомобільним транспортом за рахунок субвенцій з державного бюджету № 25 (далі - договір), умови якого регламентують взаємовідносини сторін щодо перевезення пільгових категорій громадян автомобільним транспортом, яке здійснюється виконавцем, та відшкодування платником витрат, пов`язаних з пільговим перевезенням громадян, з урахуванням ПДВ, у межах затверджених бюджетних призначень на 2015 рік в сумі 100 000,00 грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (із змінами) та № 117 від 29.01.2003 р. "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (із змінами) за видами пільг відповідних категорій громадян (далі - пільговики) визначених вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

За умовами пунктів 2.2.1, 2.4.1 договору виконавець зобов`язувався надавати послуги з перевезення пільгових категорій громадян, які мають право на відповідні пільги, а платник - перераховувати виконавцю кошти, передбачені для відшкодування витрат, пов`язаних з пільговим перевезенням громадян після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору виконавець щомісяця до 5 робочого дня наступного за звітним, подає платнику наступні документи:

- на паперових та електронних носіях форму 2-Пільга "Розрахунок на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян", з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України;

- на паперових носіях форму 3-Пільга "Акт звіряння розрахунків", у якій виділяти в тому числі суму ПДВ, з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України.

У свою чергу платник на підставі розрахунків та актів звіряння про надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян забезпечує перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг виконавцю після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк.

Договір набуває законної сили з 01.01.2015 р. і діє до 31.12.2015 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде виявлено бажання про відмову від цього договору (пункти 5.1, 5.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. надано послуги з перевезення громадян на пільгових умовах на загальну суму 135 769,31 грн., що підтверджується розрахунками витрат на відшкодування збитків, пов`язаних з наданням пільг по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом (форма № 2-пільга) та актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги (форма № 3-пільга), які отримані відповідачем згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 27-251 том 1; 1-77 том 2).

Відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачу витрати, пов`язані з наданням пільг по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом у 2017 році, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Згідно статті 11 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Частиною 2 статті 29 Закону передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

У статті 37 Закону зазначено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Згідно ч. 6 ст. 48, підпункту "б" п. 4 ч. 1 ст. 89, п. 204 ч. 1 ст. 90, ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бюджетні зобов`язання щодо, зокрема, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

До видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення - державні програми соціального захисту, а саме: пільги окремим категоріям громадян, що надаються: ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: інші передбачені законодавством пільги, що надаються, зокрема, особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини 1 статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р. (далі - Порядок) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання, зокрема, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Водночас, згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р., головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 р. "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", а також, здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктами 3, 10 та 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 р. (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи), зокрема, організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Уповноважений орган щомісяця, зокрема: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга".

Згідно розрахунків витрат за формою № 2-пільга та актів звіряння розрахунків за формою № 3-пільга позивачем надано послуги з перевезення громадян на пільгових умовах на загальну суму 135 769,31 грн.

Водночас, перевезення пасажирів на пільгових умовах виконано позивачем не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі в силу закону має відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів понесені ним витрати.

При цьому право позивача на отримання компенсації вартості послуг з автомобільного перевезення, наданих пільговим категоріям громадян, підлягає реалізації і захисту незважаючи на обставини наявності/відсутності укладеного між сторонами договору та відповідних видатків на ці потреби, оскільки, відповідні зобов`язання держави по відшкодуванню пільг виникають не з закону про Державний бюджет на відповідний рік, а з законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавчо особам, а також, з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків, зокрема, з автомобільним перевізником за послуги з перевезення певних категорій громадян, які мають право на пільги.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 р. у справі № 904/94/19, від 17.04.2018 р. у справі № 911/4249/16 зроблено висновок щодо застосування судами частини 2 статті 218 Господарського кодексу України та статті 617 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, фактично наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення з відповідача 135 769,31 грн. заборгованості по витратах перевізника на перевезення пільгових категорій громадян за січень-грудень 2017 року, є обґрунтованою та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Доводи апелянта правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на рішення господарського суду Київської області від 30.06.2020 р. у справі № 911/332/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 30.06.2020 р. у справі № 911/332/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/332/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.11.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Л.П. Зубець