ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020м. ДніпроСправа № 904/3725/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний двір "Українська Товарна Спілка" (03037, м. Київ, вул. Білгородська,4; ідентифікаційний код 37243629)

до Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Першотравнева, буд. 22; ідентифікаційний код 20202467)

про стягнення 57 478 грн. 37 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний двір "Українська Товарна Спілка" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3280/20 від 13.07.2020) про стягнення з відповідача - Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради 57 478 грн. 37 коп., що складає 55 520 грн. 00 коп. - основного боргу за товар, поставлений відповідно до умов Договору поставки від 13.08.2019 №537, 1 067 грн. 00 коп. - 3% річних, 891 грн.37 коп. - індексу інфляції.

Також позивач просить стягнути з відповідача 2 102 грн. 00 коп. - сплачений судовий збір.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем було подано клопотання (вх. №3470420 від 30.07.2020), яким було усунено недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 у справі №904/3725/20 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу.

Як вбачається ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 було отримано позивачем 11.08.2020 та відповідачем також 11.08.2020, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення та трекінг поштових відправлень по відправленню №780.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 13.08.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний двір "Українська товарна спілка", як продавцем, та відповідачем - Комунальним підприємством "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради, як покупцем, було укладено договір №537 про купівлю-продаж товару (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого, продавець передає у власність покупця товар на умовах і в порядку, передбаченому цим Договором, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар: сіль технічна 3 помол у кількості 100 тон.

Загальна вартість товару становить 183 000 грн. 00 коп. (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору продавець зобов`язаний передати покупцю товар та всі відповідні документи на нього, передати товар покупцю по кількості, якості, асортименту та комплектності згідно умов даного Договору; покупець зобов`язаний прийняти товар та сплатити його вартість, прийняти товар від продавця по кількості, якості, асортименту та комплектності згідно умов даного Договору.

Приймання-передача товару оформлюється накладною на відпуск товару в момент передачі товару покупцю, яка підписується уповноваженими представниками сторін в 2-х оригінальних примірниках: 1 примірник покупцю, 1 примірник продавцю (пункт 6.2 Договору).

Згідно з пунктом 10.1 Договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків до повного розрахунку (пункт 10.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар - сіль технічна 3 помол у кількості 44, 000 т на загальну суму 80 520 грн. 00 коп., про що свідчать видаткові накладні від 07.10.2019 №УТС07/10-81 на суму 40 260 грн. 00 коп. та від 08.11.2019 №УТС08/11-80 на суму 40 260 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи; копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами; обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством; вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, судом встановлено, що надані видаткові накладні на загальну суму 80 520 грн. 00 коп. складені між позивачем та відповідачем та містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що підтверджують здійснення господарської операції по постачанню позивачем відповідачу товару.

Відповідно до пункту 5.2 Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 30-ти днів з моменту поставки.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за поставлений позивачем товар є таким, що настав, і відповідач повинен був здійснити оплату за товар згідно видаткової накладної від 07.10.2019 №УТС07/10-81 на суму 40 260 грн. 00 коп. - до 06.11.2019 (включно) та згідно видаткової накладної від 08.11.2019 №УТС08/11-80 на суму 40 260 грн. 00 коп. - до 08.12.2019 (включно).

Як вбачається за отриманий товар відповідач розрахувався частково.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 55 520 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 891 грн. 37 коп. (з лютого 2020 по червень 2020), а річні 1 067 грн. 00 коп. (з 07.11.2019 по 02.07.2020).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний двір "Українська Товарна Спілка" (03037, м. Київ, вул. Білгородська,4; ідентифікаційний код 37243629) до Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Першотравнева, буд. 22; ідентифікаційний код 20202467) про стягнення 57 478 грн. 37 коп. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Першотравнева, буд. 22; ідентифікаційний код 20202467) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний двір "Українська Товарна Спілка" (03037, м. Київ, вул. Білгородська,4; ідентифікаційний код 37243629) 55 520 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп. заборгованості, 891 (вісімсот дев`яносто одна) грн. 37 коп. інфляційних нарахувань, 1 067 (одна тисяча шістдесят сім) грн. 00 коп. - річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України

03.12.2020.