ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року м. Дніпро Справа № 904/2344/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р.

( суддя Юзіков С.Г., м. Дніпро, повний текст постанови складено 31.10.2019 р.)

по справі

за позовом Акціонерного товариства

"Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтосервіс"

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтосервіс" про визнання недійсним, з моменту укладання: Договору від 24.05.2012 р. № 496, укладеного Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтосервіс"; Додаткову угоду від 20.06.2012 р. № 1/650/1 до Договору від 24.05.2012 р. № 496, укладену АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з ТОВ "Нафтосервіс"; Доповнення № 1 від 31.12.2012 р. до Договору від 24.05.2012 р. № 496, укладене АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з ТОВ "Нафтосервіс".

В обгрунтування позовних вимог, АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" посилалося на те, що Договір поставки укладений з порушенням публічного порядку, оскільки спрямований на незаконне заволодіння майном держави, ґрунтується на документах, складених з грубим порушенням вимог чинного законодавства у сфері державних закупівель, внаслідок чого порушує публічний порядок. У якості правової підстави позову недійсності Додаткової угоди та Доповнення визначені правові приписи ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин). Також, ДАТ «Чорноморнафтогаз» зверталася увага на незаконній зміні істотних умов договору державної закупівлі в частині, що стосується якості предмета закупівлі, зміни місця поставки та умов проведення розрахунків, до його виконання у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. в позові відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги, Скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню внаслідок порушення норм процесуального права, визначених ч. 3 ст. 198, ч. 5 ст. 236 ГПК України, що потягло неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та, як наслідок, неправильне вирішення спору. Так, Судом залишено без уваги, що дефекти змісту Додаткової угоди та Доповнення обґрунтовані посиланням на правові приписи ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ).

Скаржник наголошує на тому, що не заявляв вимог щодо встановлення дефектів змісту Додаткової угоди та Доповнення на підставі ст. 228 ЦК України, а господарський суд самостійно змінив підстави (юридичні підстави) позову ДАТ «Чорноморнафтогаз», які стосувалися недійсності спірних угод.

Водночас, на думку Скаржника, висновки суду першої інстанції щодо належної зміни номенклатури ( вимог щодо якості ) предмету закупівлі за Договором від 24.05.2012 р. № 496, з труби обсадної д508 з товщиною стінки 12,19 мм на трубу обсадну д508 з товщиною стінки 12,7 мм, є помилковими, оскільки відповідне відхилення має позитивне значення, у зв`язку з чим зміна якості предмету закупівлі згідно Додаткової угоди від 20.06.2012 р. № 1/650/1 є недопустимою згідно п.1.4. ГОСТ 632-80. Вказаний факт є додатковим підтвердження нереальності господарської операції, а також відсутності будь-яких фахових знань у посадових осіб ТОВ «Нафтосервіс», як Постачальника спеціалізованої продукції виробничо-технічного призначення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник також не погоджується з висновком господарського суду щодо відсутності порушень приписів ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ) за наслідками укладання Доповнення № 1 від 31.12.2012 р., якими були змінені умови поставки товару та умови оплати поставки товару.

При цьому Скаржник зазначає, що господарський суд не дослідив зібрані у справі докази, у зв`язку з чим, залишив без уваги, що позовною заявою ДАТ «Чорноморнафтогаз» зверталася увага на тому, що положення ст. 228 ЦК України не містять припису щодо обов`язкового встановлення умислу (наміру) сторін ( сторони ) правочину ( господарського договору ) "на незаконний результат" виключно під час досудового провадження справи і розгляду її в суді або у момент винесення постанови про адміністративне правопорушення, так само як не містять і положення про те, що доказом вини обов`язково має бути вирок суду у кримінальній справі, і що в іншій спосіб та іншими доказами наявність такого умислу ( вини у формі умислу ) чи наміру судом встановлюватися не може, у тому числі в розгляді господарської справи.

Крім того, на думку Скаржника суд першої інстанції залишив без уваги, проведення процедури закупівлі за державні кошти за участі суб`єктів господарювання, фіктивність яких встановлена вироками судів. Проте, ДАТ «Чорноморнафтогаз» зверталася увага на тому, що імітація прозорої та відкритої закупівлі здійснення за участі фіктивних суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим було зроблено посилання на інформацію з Єдиного державного реестру судових рішень. Жодний нормативно-правовий акт або акт судової практики не вказує на необхідність звернення за допомогою до державних органів, у т.ч. до Антимонопольного комітету України.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтосервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Вказана правова позиція викладена в п.18 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». До матеріалів справи Позивачем не надано доказів, які підтверджують наявність умислу Відповідача на заволодіння майном Позивача.

Товариство також вказує на те, що судом вірно не взяті до уваги посилання Позивача на існування кримінальних проваджень відносно ТОВ «КВА СЕРВІС», ТОВ «Райагрострой-Перспектива» та ПП «Фірма «ЛОМАР», оскільки в них не встановлені обставини щодо протиправності дій посадових осіб цих підприємств під час участі в тендері за результатами якого укладені оспорювані правочини.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що метою укладання оспорюваного договору поставки було отримання прибутку Відповідачем та використання в господарській діяльності товару Позивачем. Жодних претензій щодо якості поставленого товару не заявлялось, товар прийнятий ДАТ «Чорноморнафтогаз». До матеріалів даної справи під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також до апеляційної скарги Позивачем не надано доказів, які спростовують цю обставину.

Також, Товариство зазначає про те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 р. по справі № № 910/20540/15 встановлені обставини щодо наявності договору поставки № 496 від 24.05.2012 р. з додатковою угодою, а також здійснення ТОВ «Нафтосервіс» поставок товару згідно з цим договором та часткову оплату товару ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». Рішення суду не оскаржувалось ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та набрало законної сили.

Товариство вважає, що суд першої інстанції вірно встановив відсутність у Позивача повноважень на визнання дій учасників державної закупівлі узгодженими, оскільки відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Товариство зазначає, що Позивачем не надано суду першої інстанції доказів звернення до Антимонопольного комітету України з приводу проведеної процедури закупівлі товару, визнання Антимонопольним комітетом України узгодженими і спрямованими на обмеження конкуренції дій учасників державної закупівлі ТОВ "Нафтосервіс", ТОВ "Квант-Сервіс", ТОВ "Райагрострой-Перспектива" та ПП "Фірма "ЛОМАР".

На думку Товариства, зміна в Специфікації розміру товщини стінки труби з 12,9 мм до 12,7 мм не змінила призначення цієї труби та її суттєві характеристики.

У відповіді на відзив, Скаржник вказує на те, що встановлення судовим рішенням у даній справі № 904/2344/19 дефектів змісту, суб`єктного складу та волі правочину, на підставі яких ТОВ «Нафтосервіс» створена схема із незаконного заволодіння майном ( грошовими коштами) державної компанії, створює реальні правові підстави для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р. у справі № 910/20540/15 за нововиявленими обставинами ( спеціальний (екстраординарний) перегляд судового рішення ), а не перегляд результатів розгляду судової справи.

Позивач зазначає, що позов обґрунтований тим, що господарські операції між ТОВ «Нафтосервіс», як Постачальником, за Договором поставки від 24.05.2012 р. № 496 є нереальними, оскільки відсутні всі оригінали первинних документів, наявні копії свідчать про різні обсяги поставки продукції, які є взаємовиключними, номенклатура продукції є нестандартною, а її постачання здійснено змішаними партіями, що заборонено ГОСТ. Процедура державної закупівлі проведена з грубим порушенням законодавства, дії ТОВ «Нафтосервіс» є умисними, оскільки ТОВ за Договором поставки від 24.05.2012 р. № 496 отримано грошові кошти в розмірі 4 756 700,44 грн., без письмового замовлення на поставку продукції та без підтвердження реального поставки продукції.

Скаржник вважає, що під час розгляду справи Центральний апеляційний господарський суд повинен врахувати, що позовною заявою Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» звертається увага на тому, що Додаткова угода від 20.06.2012р. №1/650/1 до договору поставки від 24.05.2012 р. №496 та Доповнення №1 від 31.12.2012р. до договору поставки від 24.05.2012р. № 496 має дефект змісту правочину, внаслідок їх вчинення з порушенням ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз". Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.12.2019 р..

03.12.2019 р. від Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, що призначено на 28.01.2020 р., у режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в приміщенні будь-якого іншого суду, зазначеного в переліку даного клопотання.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.12.2019 р., у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Кузнецової І. Л., для розгляду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Широбокова Л.П., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2019 р. в задоволенні вказаного клопотання Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.12.2019 р., у зв`язку з виходом на роботу судді Кузнецової І. Л., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І. Л., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2019 р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 28.01.2020 р..

19.12.2019 р. від Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, що призначено на 28.01.2020 р., у режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в приміщенні будь-якого іншого суду, зазначеного в переліку даного клопотання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2019 р. вирішено провести судове засідання у даній справі 28.01.2020 р., в режимі відеоконференції. Доручено Святошинському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з Центральним апеляційним господарським судом.

Від Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до суду надійшла заява про відвід судді Кощеєва І.М. від розгляду даної справи.

У зв`язку з відпусткою судді Подобєда І.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 20.01.2020 р. з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи у справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 р., колегією суддів у складі: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Кузнецова І.Л., Чус О.В., апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. у справі № 904/2344/19 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2020 р. заяву Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід судді Кощеєва І.М. визнано необґрунтованою. Зупинено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. у справі № 904/2344/19 до вирішення питання про відвід головуючого судді Кощеєва І.М. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.01.2020 р. для вирішення питання про відвід визначено суддю Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2020 р. відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід судді Кощеєва І.М. від розгляду справи № 904/2344/19.

27.01.2020 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" було внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з перебуванням суддів-членів колегії Кузнецової І.Л. та Чус О.В. у відрядженні, розгляд справи № 904/2344/19, призначеної на 28.01.2020 р. не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 р. апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. у справі № 904/2344/19 поновлено. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.03.2020 р.

11.02.2020 р. від Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, що призначено на 03.03.2020 р., у режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в приміщенні будь-якого іншого суду, зазначеного в переліку даного клопотання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2020 р. було вирішено провести судове засідання у даній справі 03.03.2020 р., в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Київської області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з Центральним апеляційним господарським судом.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2020 р. по справі було оголошено перерву в судовому засіданні до 10.03.2020 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020 р. провадження у справі № 904/2344/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" було зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 145/2047/16-ц, а також касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи № 911/162/19 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту відповідних постанов.

31.08.2020 р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про поновлення провадження у справі у зв"язку з усуненням обставин, що зумовили її зупинення, зокрема, вказано, що повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц, опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.08.2020 р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.09.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецової І. Л., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, для вирішення питання щодо поновлення апеляційного провадження у справі.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2020 р. клопотання Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про поновлення провадження у справі № 904/2344/19 задоволено. Поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2019 р. у справі № 904/2344/19. Призначено судове засідання по розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на 15.10.2020 р.

18.09.2020 р. від представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" надійшла заява про відвід судді Кощеєва І.М. від розгляду справи № 904/2344/19.

21.09.2020 р. від представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні, в тому числі, Господарського суду Київської області.

У зв`язку з відпусткою судді-доповідача Кощеєва І.М. відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до п. 2.6.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 зі змінами, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/2344/19 ( для вирішення питання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції ).

Згідно із Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений склад колегії суддів: Антонік С.Г. (доповідач), судді: Чус О.В., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 р. судове засідання призначене на 15.10.2020 р. вирішено провести в режимі відеоконференції. Забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" доручено Господарському суду Київської області .

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.09.2020 р., у зв`язку з виходом на роботу судді-доповідача Кощеєва І.М., визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 р. для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/2344/19, шляхом передачі справи раніше визначеній колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Подобєда І.М., Чус О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 30.09.2020 р., у зв`язку з виходом на роботу судді Кузнецової І.Л. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2020р. для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/2344/19, шляхом передачі справи раніше визначеній колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М., у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 р. заяву Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід судді Кощеєва І.М. від розгляду апеляційної скарги у справі № 904/2344/19 визнано необґрунтованою. Заяву Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід судді Кощеєва І.М. від розгляду апеляційної скарги справи № 904/2344/19, для вирішення питання про відвід, передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 р., для розгляду заяви Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відвід головуючого судді Кощеєва І.М. у справі № 904/2344/19 визначено головуючого суддю ( суддя-доповідач ) Широбокову Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2020 р. у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" Кириленко О.П. про відвід головуючого судді Кощеєва І.М. від розгляду справи № 904/2344/19 відмовлено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 19.11.2020 р.

Після поновлення апеляційного провадження, від ТОВ «Нафтосервіс» надійшли додаткові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначається, що дії АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» щодо визнання договору поставки недійсним порушують принцип добросовісності та доктрину venire contra factum proprium ( заборони суперечливої поведінки ), оскільки: - Позивач самостійно визначив необхідність у придбанні товару. З цією метою Позивач організував та провів державну закупівлю, визначивши умови постачання товару. - Позивач уклав із Відповідачем спірний договір та додаткову угоду до нього. - Позивач отримав від Відповідача товар у повному обсязі. Позивач не висував жодних претензій щодо технічних характеристик та якості отриманого товару. - Позивач здійснив часткову оплату вартості отриманого товару. Товару поставлено на загальну суму 7 949 664,57 грн., Позивачем оплачено товару на загальну суму 4 756 700,44 грн., заборгованість Позивача за спірним договором складає 3 192 964,13 грн. Сторонами складені відповідні Акти звірки взаєморозрахунків в підтвердження наявності заборгованості Позивача перед Відповідачем. - Позивач відобразив господарську операцію за спірним договором поставки у власному податковому обліку та скористався податковою вигодою у формі податкового кредиту. Зазначені вище факти підтверджуються рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/20540/15 від 08.09.2015 р., що має преюдиціальне значення для сторін та суду.

Таким чином, за думкою Відповідача, зазначені вище дії Позивача щодо виконання договірних зобов`язань за спірним договором свідчать про повне визнання договору, а дії із оспорювання дійсності спірного договору свідчать про недобросовісність поведінки Позивача в подальшому.

Відповідач вважає, що при розгляді цієї справи необхідно враховувати загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, оскільки за результатами розгляду спору про визнання недійсним правочину вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. Отже, саме на Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", як Позивача, покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. Однак, всупереч наведеному Позивач не довів перед судом, яким чином внаслідок укладення оскаржуваного договору поставки було порушено зі сторони Відповідача права Позивача.

Від Позивача надійшла заява про забезпечення врахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 916/2594/13, №911/5309/14, № 910/6986/17. № 927/1364/15, 924/491/17, 910/8794/16, 904/12079/16, 904/8943/16, 911/639/17, № 686/10520/17, 917/1739/17, № 32/5005/11275/2011, № 913/446/17, № 5019/541/12, № 922/2013/19 при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у справі № 904/2344/19.

Також у вказаній заяві, Позивач посилається на те, що оскаржуваним судовим рішенням залишені без уваги правові приписи ч. 4 ст. 18 Закону України «Про здійснення державних закупівель» ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ). Правовою підставою позову ДАТ «Чорноморнафтогаз» є положення ст. ст. 203, 215, 509, 627 ЦК України, якими визначено відповідність правочину критеріям справедливості, добросовісності та розумності, оскільки оспорювані правочини взагалі не враховують інтересів товариства, не передбачають для ДАТ «Чорноморнафтогаз» рівних умов, не передбачають справедливого обміну матеріальними цінностями, а лише покладають на ДАТ «Чорноморнафтогаз» обов`язок сплатити грошові кошти, і, як наслідком, вказані правочини спрямовані на заподіяння майнової шкоди ДАТ «Чорноморнафтогаз» у особливо великих розмірах. При цьому, у Відповідача відсутні первинні документи, що підтверджують реальне проведення господарських операцій, а наявні копії містять дані, які мають взаємовиключний характер.

19.10.2020 р. від представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020 р. було вирішено провести судове засідання у даній справі 19.11.2020 р., в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Київської області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з Центральним апеляційним господарським судом 19.11.2020 р.

Від Позивача надійшла заява з процесуальних питань в якій Заявник просить суд апеляційної інстанції критично оцінити аргументи Відповідача про те, що позов спрямований лише на те, щоб не сплачувати на користь Відповідача державні ( публічні ) кошти у сумі 3 192 964,13 грн., оскільки до спірних відносин є застосовною ч. 3 ст. 228 ЦК України, яка передбачає стягнення до Державного бюджету України всього, що було отримано чи мало бути отримано за правочином, який суперечить інтересам держави.

Також, ДАТ «Чорноморнафтогаз» зазначає, що звернувся із позовною заявою до Суду не тільки, як суб`єкт управління об`єктами державної власності, а також, як розпорядник публічних коштів, що здійснює державну закупівлю в порядку, визначеному Законом України «Про здійснення державних закупівель». Саме спеціальний правовий статус Позивача безпосередньо впливає на визначення цивільного права, за захистом якого він звернувся до Суду у рамках справи № 904/2344/19.

В іншій заяві з процесуальних питань, що також надійшла до апеляційного суду, Позивач просить суд не брати до уваги копії письмових доказів з назвою та номерними позначеннями «товарно-транспортні накладні № 285756 від 27.12.2012 р., № 285758 від 27.12.2012 р., № 285759 від 27.12.2012р., № 285757 від 27.12.2012 р., № 285755 від 25.12.2012 р., № 285754 від 25.12.2012 р., № 285753 від 25.12.2012 р., № 803439 від 20.07.2012 р., № 803441 від 20.07.2012 р„ № 803441 від 20.07.2012 р.», оскільки вказані докази не відповідають критерію вірогідності доказу, що визначений ст. 79 ГПК України. Витребувати з Господарського суду міста Києва справу № 910/17528/15, у разі заперечення з боку представників ТОВ «Нафтосервіс» та ТОВ «Інко-Профіт» Стирнік Ю.В. і Беззубкіна С.М. факту фальшування документів про перевезення продукції за Договором від 24.05.2012 р. № 496.

У судовому засіданні 19.11.2020 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальна частина рішення господарського суду зміні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.02.2012 р. Комітетом конкурсних торгів ДАТ "Чорноморнафтогаз" ( Позивач ) прийнято рішення про затвердження Документації конкурсних торгів на закупівлю "Труб сталевих 27.22.1, 2 лота" ( труба обсадна д508*12,19мм, К55, різьба "Баттрес" М, труба обсадна д168,3*10,6мм, Е, різьба ОТТГ, А ), яке оформлене протоколом Комітету конкурсних торгів № 196-т.

06.03.2012 р. оголошення про проведення вказаної процедури закупівлі опубліковано у відповідних міжнародних виданнях.

28.03.2012 р. проведено розкриття пропозицій конкурсних торгів, оформлене протоколом Комітету конкурсних торгів № 406-т.

27.04.2012 р. опубліковано повідомлення про акцепт 24.04.2012 р. пропозицій конкурсних торгів ТОВ «Нафтосервіс» ( Відповідач ).

За результатами проведеної процедури закупівлі, 24.05.2012 р. між ДАТ "Чорноморнафтогаз"( Покупець ) та ТОВ «Нафтосервіс» ( Постачальник ) укладено Договір поставки № 496 ( далі Договір) , за п.1.1. якого Постачальник зобов`язався передати ( поставити ) у визначений строк у власність Покупця товар, згідно Специфікації №1 ( Додаток № 1 ), яка є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язався прийняти цей товар і оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору товар поставляється Постачальником на умовах DDP база (ВТОіК), АР Крим, Сакський район, село Каменоломня, вул. Київська, 7 (у відповідності до термінів правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року). Транспортні затрати з доставки товару до пункту призначення і вартість тари і упаковки включені в ціну товару.

П. 2.2. Договору встановлено, що постачання товару здійснюється в строк 60 днів з моменту отримання Постачальником письмової заявки Покупця. Поставка товару може здійснюватися партіями відповідно до заявки та потреби Покупця.

Приймання товару за кількістю та якістю проводиться Покупцем за адресою: база ВТОіК, АР Крим, Сакський район, село Каменоломня, вул. Київська, 7 ( п. 2.5. Договору ).

Якість товару, що постачається, повинна відповідати вимогам діючих стандартів. Постачальник повинен підтвердити якість товару, що постачається, відповідними сертифікатами якості (паспортами) на товар, оформленими належним чином товаросупровідними документами, які направляються разом з товаром ( п. 3.1. Договору ).

П. 3.5 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний надати Покупцеві другий екземпляр товарно-транспортної накладної ( ТТН ) у відповідності до розділу 11 "Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні", затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р.

Сума договору становить 7 984 620,00 грн., у тому числі ПДВ 1 330 770,00грн. Дана ціна товару є звичайною ( п. 4.1. Договору ).

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника з відстрочкою платежу 20 днів з моменту поставки партії товару і підписання актів приймання-передачі обома сторонами за наявності оригіналу рахунку, виставленого Постачальником, податкової накладної, заповненої у відповідності з діючим законодавством; сертифікатів якості на продукцію ( п. 4.2. Договору ).

Передача-приймання товару здійснюється в пункті поставки, зазначеному в п. 2.5. цього Договору ( п. 5.1. Договору ).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2012 р. ( п.11.1. Договору ).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

Сторонами погоджена та підписана Специфікація № 1 ( Додаток № 1 ) до Договору, відповідно до якої Постачальник поставляє Покупцеві наступний товар: труба обсадна д508*12,19мм, К55, ВС у кількості 75 т, труба обсадна д168,3*10,6мм, Е, різьба ОТТГ, виконання А у кількості 120 т, на загальну суму 7 984 620,00 грн. у тому числі 1 330 770,00 грн. ПДВ.

20.06.2012 р. сторонами підписано Додаткову угоду № 1/650/1 до Договору, згідно з якою сторони дійшли згоди у Специфікації № 1 ( Додатку № 1 ) до Договору, уточнити найменування товару в позиції № 1 і викласти його у наступній редакції: труба обсадна по АРІ 5СТ д508*12,7мм, К55, ВС.

Наведена Додаткова угода підписана уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками товариств

31.12.2012 р. сторонами підписано Доповнення № 1 до Договору, в якому сторони зазначили, що загальна сума витрат Позивача, пов`язаних з доставкою продукції складає 948,24 грн., у тому числі 158,04 грн. ПДВ. Сторони взаємних претензій один до одного не мають.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р. у справі № 910/20540/15, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ТОВ "Нафтосервіс" про стягнення з ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" 3 192 964,13 грн. - основного боргу за Договором № 496 від 24.05.2012 р., 2 163 944,00 грн. індексу інфляції, 334 062,25 грн. - 3% річних. Зазначеним рішенням стягнуто залишок боргу за поставку ТОВ "Нафтосервіс" на користь ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" товару на суму 7 949 664,57 грн. При вирішенні спору в наведеній справі суд встановив часткову оплату ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" поставленого товару в розмірі 4 756 700,44 грн.; визнання ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" факту поставки та боргу перед ТОВ "Нафтосервіс".

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Позивач вважає, що Договір, Додаткова угода № 1/650/1 від 20.06.2012 р. та Доповнення № 1 від 31.12.2012р. до нього порушують публічний порядок, оскільки вони спрямовані на незаконне, всупереч встановлених процедур, заволодіння майном ( коштами ) Позивача внаслідок порушення економічної конкуренції та постачання товарно-матеріальних цінностей невідомої якості. На думку Позивача, про це свідчать порушення вимог ст. 10, 25, 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ) у частині неналежного оприлюднення інформації про закупівлю (внесення змін до конкурсної документації щодо місця постачання, специфікації, строків подання пропозицій ), визначення умов договору, що не відповідають вимогам чинного законодавства та завідомо призводять до порушення замовником умов договору. Позивач також стверджує, що дії учасників державної закупівлі ТОВ "Нафтосервіс", ПП "Фірма"ЛОМАР", ТОВ "Райагрострой-Перспектива" та ТОВ "Квант-Сервіс" були узгодженими і спрямованими на обмеження конкуренції.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом визнати недійсним з моменту укладання Договір № 496 від 24.05.2012 р., Додаткову угоду № 1/650/1 від 20.06.2012 р. та Доповнення № 1 від 31.12.2012 р. та є предметом спору у даній справі.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Відповідач позов заперечував, мотивуючи тим, що в рішенні Господарського суду міста Києва у справі № 910/20540/15 підтверджено факт наявності договору поставки № 496 від 24.05.2012 р., а також здійснення ТОВ "Нафтосервіс" поставок товару згідно з цим договором та часткову оплату товару Позивачем. Жодних претензій щодо якості поставленого товару Позивачем не заявлялося. Даний позов є намаганням Позивача уникнути виконання зобов`язань за оспорюваним договором щодо оплати за поставлений товар. Також, Відповідачем було заявлено про застосування позовної давності до спірних відносин.

Господарським судом також зазначив, що додатковою угодою № 1 від 20.06.2012 р. сторони дійсно внесли зміни щодо номенклатури товару закупівлі, з труби обсадної д508*12,19 мм, К55, ВС на трубу обсадну д508*12,7 мм, К55, ВС. І відхилення для товщин стінки у 12,5%, що допускається вищенаведеними ГОСТом і Стандартом, не є тотожним поняттям з внесенням змін до умов договору. Однак, Позивач просить визнати недійсними з моменту укладання Договір поставки № 496 від 24.05.2012 р. та додаткові угоди до нього на підставі ст. 228 ЦК України, як такі, що порушують публічний порядок.

В основу оскаржуваного рішення про відмову в задоволені позову покладено висновок місцевого господарського суду про те, що Позивач не довів порушення публічного порядку при укладанні спірного Договору.

Відмовляючи в задоволені позову, судом першої інстанції враховано, що при вирішенні спору щодо оплати за поставлений за Договором товар, Господарський суд міста Києва ухвалив рішення від 08.09.2015 р. у справі № 910/20540/15, яким стягнуто залишок боргу за поставлений ТОВ "Нафтосервіс" ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" товар на суму 7 949 664,57 грн. При вирішенні спору в наведеній справі суд встановив часткову оплату ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" поставленого товару в розмірі 4 756 700,44 грн. В описовій частині зазначеного рішення вказано, що Відповідач ( Позивач у даній справі ) наявність основного боргу визнав. При цьому, з рішення вбачається, що під час вирішення спору щодо заборгованості за поставлений товар, сторонами не ставилося питання недійсності (нікчемності) Договору, відповідно, це питання не було предметом спору, й судом не розглядалося. Не ставилися Відповідачем ( Позивачем у даній справі ) під сумнів докази на підтвердження поставки товару. У зв`язку з цим, суд при вирішенні спору у даній справі не надавав оцінки доказам щодо поставки товару, оцінених Господарським судом міста Києва у справі № 910/20540/15.

Також, місцевий господарський суд зазначив, що до матеріалів справи Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили наявність умислу на протиправне заволодіння майном Позивача, оскільки при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Разом з тим, відсутність такого умислу підтверджується опосередковано тим, що внаслідок укладання оспорюваного правочину, Позивач отримав у власність майно для здійснення своєї господарської діяльності, проте, не у повному обсязі оплатив його, в той час як метою договору поставки було отримання прибутку Відповідачем та використання в господарській діяльності товару Позивачем. Зазначене встановлено судовим рішенням, що набрало законної чинності у справі № 910/20540/15. Також, Позивач не надав доказів звернення до Антимонопольного комітету України з приводу проведеної процедури закупівлі товару, визнання узгодженими і спрямованими на обмеження конкуренції дій учасників державної закупівлі ТОВ "Нафтосервіс", ТОВ "Квант-Сервіс", ТОВ "Райагрострой-Перспектива" та ПП "Фірма "ЛОМАР". За таких обставин, внесення змін до документації конкурсних торгів не є доказом порушення публічного порядку. З урахуванням наведених обставини, з існуванням яких пов`язується порушення публічного порядку, та з урахуванням рішення Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 р. у справі № 910/20540/15, договір та додаткові угоди до нього не є такими, що порушують публічний порядок.

Стосовно розбіжностей у первинних документах щодо обсягів поставки товару, на які вказав Позивач, то господарський суд зазначив, що вони не свідчать про недійсність договору, а можуть бути підставою для корегування розрахунків між сторонами за правочином. Щодо доповнення № 1 від 31.12.2012 р. до Договору, то цим доповненням сторони засвідчили факт, понесення Позивачем витрат на транспортування труби обсадної від станції "Євпаторія-Товарна" до бази Потік ( АР Крим Сакський район село Каменоломня, вул. Київська, 7 ) у сумі 948,24 грн.. а не вносили зміни до основного Договору. Вказані витрати пов`язані з тим, що одну партію товару Відповідач доставив залізничним транспортом до станції "Євпаторія-Товарна", а далі транспортувалася Позивачем самостійно. Саме за це транспортування Позивач виставив Відповідачеві рахунок на відшкодування витрат на доставку. Відповідач оплатив вказані кошти на рахунок Позивача, що підтверджується платіжним дорученням №174 від 21.01.2013 р. Зазначені відносини, на думку суду, не можна вважати порушенням умов Договору, оскільки витрати Позивача на доставку товару відшкодовані Відповідачем, як те й передбачено умовами закупівель і Договором. Решта доводів сторін не впливають на вирішення спору.

Оскільки господарський суд відмовив в задоволенні позовних вимог через недоведеність Позивачем порушення публічного порядку при укладанні спірного Договору, то заява Відповідача про застосування позовної давності судом не розглядалася.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Позивач не надав доказів звернення до Антимонопольного комітету України з приводу проведеної процедури закупівлі товару "Труб сталевих 27.22.1, 2 лота" ( труба обсадна д508*12,19мм, К55, різьба "Баттрес" М, труба обсадна д168,3*10,6мм, Е, різьба ОТТГ, А ), визнання узгодженими і спрямованими на обмеження конкуренції дій учасників державної закупівлі ТОВ "Нафтосервіс" та ТОВ "Квант-Сервіс", ТОВ «Райагрострой-Перспектива» та ПП «Фірма «ЛОМАР».

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-308цс16, постановах Верховного Суду від 03.10.2018 р. у справі № 369/2770/16-ц і від 07.11.2018 р. у справі № 357/3394/16-ц.

Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує висновок про нікчемність правочину. Подібний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 463/5896/14-ц.

Відповідно до частин першої та другої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином, правочин який порушує публічний порядок, є нікчемним відповідно до закону з моменту його укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України. Наслідки нікчемності правочину також настають для його сторін у силу вимог закону.

Звертаючись з позовом про визнання недійсним Договору та Додаткових угод, АТ "Чорноморнафтогаз" обґрунтувало його, зокрема, обставинами, які на його думку свідчать про те, що Договір спрямований на незаконне заволодіння майном держави, ґрунтується на документах, складених з грубим порушенням вимог чинного законодавства у сфері державних закупівель, внаслідок чого порушує публічний порядок. Отже доводи Позивача в цій частині зводяться до необхідності дійти висновку про нікчемність Договору і Додаткових угод та визнати їх недійсними на цій підставі.

Разом з цим за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.06.2019 р. у справі № 916/3156/17, визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав Позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

За таких умов належним способом захисту інтересів Позивача, який вважає, що Договір та Додаткові угоди порушують публічний порядок, є пред`явлення вимоги про застосування наслідків їх недійсності, а позовна вимога про визнання недійсними цих правочинів з тих підстав, що вони порушують публічний порядок не може бути задоволена, оскільки Позивач просить застосувати неналежний спосіб захисту ( визнання нікчемного правочину недійсним ).

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції не перевіряє доводи сторін в частині порушення Договором та Додатковими угодами публічного порядку, не підтверджує і не спростовує їх, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення Позивача до суду із позовною вимогою про застосування належного способу захисту.

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.09.2020 р. у справі № 911/162/19.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами частин 5, 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів відхиляються аргументи, викладені у поясненнях до апеляційної скарги, щодо обрання Позивачем належного способу захисту, з вказаних підстав, у зв`язку з чим висновок господарського суду попередньої інстанції не узгоджуються з правовими позиціями викладеними у вищенаведеній постанові Верховного Суду.

Щодо наведених у заяві Скаржника посилань на постанови Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що у зазначених судових рішеннях і судовому рішенні у цій справі, яку розглядає апеляційний суд, не є подібними предмет спору та фактичні обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Щодо визначення подібності правовідносин суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції, викладеної у мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 р. у справі № 305/1180/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 19.06.2018 р. у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 р. у справі № 2-3007/11(абзац двадцятий), від 16.01.2019 р. у справі № 757/31606/15-ц (абзац вісімнадцятий).

З`ясування подібності правовідносин у рішенні суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

З огляду на це колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що, зокрема, саме суб`єктний та об`єктний критерії, а також права і обов`язки, які виникають у спірних правовідносинах, які є визначальними для кваліфікації відносин як подібних у цій справі, дають підстави вважати, що правовідносини у справі № 911/162/19 є подібні правовідносинам у справі № 904/2344/19.

Поряд з цим АТ "Чорноморнафтогаз" у позовній заяві зазначало, що Договір зі змінами, внесеними Додатковими угодами, не відповідає вимогам частини п`ятої ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ), у зв`язку зі зміною Додатковими угодами істотних умов Договору до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі.

Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При цьому відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 920/1771/14 ( № 3-449гс16 ).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 р. у справі № 905/1227/17.

Відповідно до частини п`ятої ст. 40 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції ( у тому числі ціни за одиницю товару ) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, та відбудеться не раніше трьох місяців з дня його укладення; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі; 5) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Як зазначається у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 р. у справі № 911/162/19, для визнання Договору та Додаткових угод недійсними, у зв`язку з тим, що їх зміст суперечить частині п`ятій ст. 40 Закону необхідно встановити, чи відрізняються умови Договору від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або, чи змінювались істотні умови Договору після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, а також відсутність випадків, які передбачені пунктами 1-5 частини першої цієї статті. Одночасно має бути визначено, чи було порушене цивільне право, за захистом якого Позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, якщо воно мало місце.

Судом встановлено, зокрема, що за результатами проведеної процедури закупівлі між сторонами у справі укладено Договір, за умовами якого Відповідач ( Постачальник ) зобов`язується поставити у визначений строк у власність Позивача ( Покупця ) товар, визначений Специфікацією № 1 ( Додаток № 1), а Покупець зобов`язується прийняти цей товар і оплатити його на умовах, визначених цим договором ( пункт 1.1 ); сторони погодили та підписали Специфікацію № 1 ( Додаток № 1 ), за якою Постачальник поставляє Покупцю труби ( Характеристика-1 ); 20.06.2012 р. сторони підписали Додаткову угоду-1, якою у Специфікації № 1 ( Додатку № 1 ) до Договору, уточнити найменування товару в позиції № 1 і викласти його у наступній редакції: труба обсадна по АРІ 5СТ д508*12,7мм, К55, ВС,; 31.12.2012 р. сторони підписали Доповнення № 1 до Договору, в якому сторони зазначили, що загальна сума витрат Позивача, пов`язаних з доставкою продукції складає 948,24 грн., у тому числі 158,04 грн. ПДВ.; рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р. у справі № 910/20540/15, яке набрало законної сили, стягнуто залишок боргу за поставку ТОВ "Нафтосервіс" на користь ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" товару на суму 7 949 664,57 грн. При вирішенні спору в наведеній справі суд встановив часткову оплату ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" поставленого товару в розмірі 4 756 700,44 грн.

Договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 40 Закону України Про здійснення державних закупівель від 01.06.2010 № 2289-VI (у редакції від 08.07.2011, чинній на момент виникнення спірних відносин), далі Закон № 2289-VI).

Забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 2 Закону № 2289-VI).

Забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання державних коштів до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 40 Закону 2289-VI).

Частиною 2 ст. 31 Закону України "Про здійснення державних закупівель" передбачено, що договір про закупівлю з переможцем конкурсних торгів укладається відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі (ч. 5 ст. 40 Закону ).

Отже, матеріалами справи доведено, що Додаткова угода змінила умови Договору в частині характеристик труб, що суперечить правовим приписам ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оскільки умови вказаного договору про закупівлю відрізняються від змісту пропозиції конкурсних торгів ТОВ Нафтосервіс, які відповідали Документації конкурсних торгів, затвердженій рішенням Комітету конкурсних торгів, та зафіксовані протоколом Комітету конкурсних торгів про розкриття пропозицій конкурсних торгів, Звітом про результати проведення процедур відкритих і двоступеневих торгів та попередньої кваліфікації.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що суд не застосував правові приписи ч. 2 ст. 31, ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ), які є імперативними і встановлюють обов`язкові для сторін правила поведінки, які категорично забороняють укладати договори про закупівлю з переможцем конкурсних торгів, які не відповідають вимогам документації конкурсних торгів та/або акцептованій пропозиції.

Вищенаведеним були порушені права АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" на проведення процедури державної закупівлі продукції "Труб сталевих 27.22.1, 2 лота" ( труба обсадна д508*12,19мм, К55, різьба "Баттрес" М, труба обсадна д168,3*10,6мм, Е, різьба ОТТГ, А ), яке оформлене протоколом Комітету конкурсних торгів № 196-т.

Висновок господарського суду про те, що Додатковою угодою № 1 від 20.06.2012 р. сторони внесли лише зміни щодо номенклатури товару закупівлі, з труби обсадної д508*12,19 мм, К55, ВС на трубу обсадну д508*12,7 мм, К55, ВС, що допускається і не є тотожним поняттям з внесенням змін до умов договору - є помилковим, оскільки зі змісту пропозиції конкурсних торгів вбачається бажання Позивача придбати саме труби обсадної д508*12,19 мм, К55, ВС .

В той же час, колегія суддів не погоджується з доводами Позивача про те, що оспорюваний правочин суперечить не лише вимогам ч. 2 ст. 31, ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", а й правовим приписам ч. 5 ст. 2, ч. 4 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", оскільки укладанню Договору все ж таки передувало проведення процедур, передбачених цим Законом. Порушення, передбачені ч. 4 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" та ч. 5 ст. 40 цього Закону, є взаємовиключними.

Стосовно розбіжностей у первинних документах щодо обсягів поставки товару, на які вказав Позивач, то як вірно зазначив суд першої інстанції - вони не свідчать про недійсність договору, а можуть бути підставою для корегування розрахунків між сторонами за правочином. Щодо доповнення № 1 від 31.12.2012 р. до Договору, то цим доповненням сторони засвідчили факт, понесення Позивачем витрат на транспортування труби обсадної від станції "Євпаторія-Товарна" до бази Потік (АР Крим Сакський район село Каменоломня, вул. Київська, 7) у сумі 948,24 грн.. а не вносили зміни до основного Договору. Вказані витрати пов`язані з тим, що одну партію товару Відповідач доставив залізничним транспортом до станції "Євпаторія-Товарна", а далі транспортувалася Позивачем самостійно. Саме за це транспортування Позивач виставив Відповідачеві рахунок на відшкодування витрат на доставку. Відповідач оплатив вказані кошти на рахунок Позивача, що підтверджується платіжним дорученням № 174 від 21.01.2013 р. Зазначені відносини, на думку суду, не можна вважати порушенням умов Договору, оскільки витрати Позивача на доставку товару відшкодовані Відповідачем, як те й передбачено умовами закупівель і Договором.

На підставі викладеного через невідповідність оскаржуваного Договору положенням ч. 2 ст. 31, ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" № 2289-VI від 01.06.2010, ст. 203, 215 Цивільного кодексу України наявні підстави для визнання недійсними: Договору від 24.05.2012 р. № 496, укладеного Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтосервіс"; Додаткову угоду від 20.06.2012 р. № 1/650/1 до Договору від 24.05.2012 р. № 496, укладену АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з ТОВ "Нафтосервіс"; Доповнення № 1 від 31.12.2012 р. до Договору від 24.05.2012 р. № 496, укладене АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з ТОВ "Нафтосервіс".

Разом з тим, Відповідачем під час розгляду сппору в суді першої інстанції було подадо до суду заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог АТ ДАТ Чорноморнафтогаз.

Відповідно до п.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до положень ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина 1 статті 254 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Підставами для визнання недійсним Договору від 24.05.2012 р. № 496, Додаткової угоди від 20.06.2012 р. № 1/650/1 та Доповнення № 1 від 31.12.2012 р., Позивач зазначив порушення його сторонами процедури здійснення державних закупівель.

Оскільки Позивач є стороною оспорюваного правочину, то строк позовної давності розпочав свій перебіг з дня укладання спірного договору, а саме з 24.05.2012 р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила).

В зв`язку з окупацією Російською Федерацією території Автономної республіки Крим, Позивач знаходився під дією форс-мажорних обставин.

Підтвердженням цього факту є Сертифікат № 2018 Торгово-промислової палати України від 04.12.2014 р. № 5668/05-5, згідно з яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 27.02.2014 р. Публічному акціонерному товариству Державне акціонерне товариство Чорноморнафтогаз.

На момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

В той же час, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р. у справі № 910/20540/15, задоволено позовні вимоги ТОВ "Нафтосервіс" про стягнення з ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" 3 192 964,13 грн. - основного боргу за Договором № 496 від 24.05.2012 р., 2 163 944,00 грн. індексу інфляції, 334 062,25 грн. - 3% річних.

Представник AT Державне акціонерне товариство Чорноморнафтогаз приймав участь у розгляді справи, тому був обізнаний із підставами позову, в тому числі із змістом оскаржуваного Договору, мав можливість заявити свої заперечення та зустрічний позов про визнання договору недійсним.

Рішення суду не оскаржувалось ПАТ Державне акціонерне товариство Чорноморнафтогаз та набрало законної сили.

Крім того, як вказано в позові, 04.08.2018 р. місцезнаходження Позивача змінилося на м. Київ. Таким чином, керівництво Позивача, співробітники, офіс знаходяться у м. Києві.

Отже, строк позовної давності щодо вимог Позивача про визнання недійсним Договору від 24.05.2012 р. № 496, Додаткової угоди від 20.06.2012 р. № 1/650/1 та Доповнення № 1 від 31.12.2012 р., розпочав свій перебіг з дня їх укладання; зупинявся з 27.02.2014 р.; та принаймні з 10.11.2015 р. продовжив свій перебіг.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовна заява, яка відповідно до штампу відділення поштового зв`язку спрямована до суду 31.05.2019 р., подана після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач заявив про сплив позовної давності.

Таким чином, вимоги AT Державне акціонерне товариство Чорноморнафтогаз про визнання недійсним Договору від 24.05.2012 р. № 496, Додаткової угоди від 20.06.2012 р. № 1/650/1 та Доповнення № 1 від 31.12.2012 р. не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; неправильне застосування норм ч. 2 ст. 31, ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" № 2289-VI від 01.06.2010 р., ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" підлягає частковому задоволенню.

Слід змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області, виклавши її в редакції даної постанови, та відмовити у позові саме через сплив строку позовної давності. В іншій частині рішення господарського суду необхідно залишити без змін.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, лише зміни мотивувальної частини рішення суду, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 282 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. у справі № 904/2344/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. у справі № 904/2344/19 змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 р. у справі № 904/2344/19 залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.11.2020 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус