ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2954/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського, буд. 115, код ЄДРПОУ - 38351958)

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Кафян Алварди Альбертівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Кущ В.О., на підставі довіреності №7 від 20.11.19;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Кафян Алварди Альбертівни про стягнення заборгованості за Договором поставки №03570 від 19.05.2016р. у розмірі 5 054 грн 59 коп., пені у розмірі 211 грн 09 коп., 3% річних у розмірі 52 грн 01 коп. та штрафу у розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції , що складає 505 грн 46 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.10.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2954/20 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 03.11.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2020р. відкладено на 26.11.2020р.

Позивач - ТОВ "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН", підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач - ФОП Кафян А.А., не скористався своїм правом на судовий захист, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Ухвали суду від 19.10.2020р. та 03.11.2020р. були направлені на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб, юридичних осіб та громадських формувань, однак, поштові повідомлення повернулися до суду не врученими з приміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач зазначає, що 19.05.2016р. між ТОВ "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" (Постачальник) та ФОП Кафян А.А. (Покупець) укладено Договір поставки №03570, згідно умов якого Постачальник зобов`язався поставляти та передати у власність Покупця лікеро-горілчану продукцію та інші продукти харчування за цінами, в асортименті і кількості згідно накладних, а Покупець, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити зазначену продукцію.

Відповідно до п.6.6 Договору Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику 100% вартості відповідної партії товару (продукції) протягом 14 календарних днів з дати отримання ним відповідної партії товару (продукції).

Позивач зазначає, що на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором ним було поставлено та передано у власність відповідача продукцію на суму 5054 грн 59 коп., з яких: 19.05.2020р. поставлено продукцію на суму 2863 грн 59 коп. відповідно до видаткової накладеної №1490529 від 19.05.2020р. та 29.05.2020р. поставлено продукцію на суму 2 191 грн відповідно до видаткової накладної №1499330 від 29.05.2020р.

Однак, як стверджує позивач, відповідач не сплатив отриману від позивача у встановлені Договором строки продукцію, а саме: 2 863 грн 59 коп. до 03.06.2020р. та 2191 грн до 11.06.2020р., що позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на свою користь 5 054 грн 59 коп.

Крім того, в обґрунтування позову позивач посилається на п. 7.2 Договору, згідно якого у випадку несвоєчасної оплати продукції у встановлені Договором строки, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Згідно п. 7.3 Договору незалежно від застосування Постачальником п. 7.2 Договору у випадку несвоєчасної оплати Продукції згідно умов Договору протягом більше ніж 15 календарних днів Покупець додатково сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції.

На підставі вищенаведених пунктів Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 211 грн 09 коп. та штраф у розмірі 505 грн 46 коп., які також просить стягнути на свою користь у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищенаведеного позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 52 грн 01 коп., які просить стягнути на свою користь.

В обґрунтування позову позивач також зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Крім того, в якості нормативного обґрунтування позову позивач посилається на положення ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 692 Цивільного кодексу України та просить стягнути на свою користь заборгованість за поставлений товар у розмірі 5 054 грн 59 коп., пеню у розмірі 211 09 коп., 3% річних у розмірі 52 грн 01 коп. та штраф у розмірі 505 грн 46 коп.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, суд встановив, що 19.05.2016р. між ТОВ "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" (Постачальник) та ФОП Кафян А.А. (Покупець) укладено Договір поставки №03570, згідно умов п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність Покупця лікеро-горілчану продукцію та інші продукти харчування за цінами, в асортименті і кількості згідно накладних, а Покупець прийняти та оплатити зазначену продукцію.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У частині 1 ст. 174 Господарського кодексу України законодавець встановив, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку з укладенням Договору поставки у сторін виникли взаємні обов`язки.

У відповідності до п.9.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками сторін і скріплення печатками і діє до 31.12.201__р. Цей Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення терміну дії жодна зі сторін не заявить (письмово) про свій намір розірвати або змінити цей Договір.

Отже, даний Договір є безстроковим. Відповідно до матеріалів справи сторони не надали доказів розірвання або припинення Договору станом на дату виникнення спірних правовідносин за цим Договором, таким чином, суд дійшов висновку про його чинність на момент здійснення поставки позивачем.

Відповідно до п.2.1 Договору фактична кількість, асортимент, ціна партії продукції, що підлягає поставці Покупцеві, вважається узгодженим сторонами в момент підписання сторонами відповідної видаткової накладної.

У відповідності до Розділу 4 Договору поставка продукції здійснюється окремими партіями (п.4.1 Договору). Підтверджений Сторонами асортимент та кількість Продукції в кожній партії вказується в накладних (п.4.2 Договору). Доставка продукції в пункт, зазначений Покупцем, здійснюється транспортом Постачальника або шляхом відвантаження зі складу Постачальника засобами Покупця (самовивозу) (п.4.3 Договору). Якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами, поставка продукції повинна бути здійснена в строк, що не перевищує 10 робочих днів від дати замовлення здійсненого безпосередньо Покупцем або через торгового представника Постачальника (п.4.3 Договору).

Згідно п.5.3 Договору приймання-передача продукції здійснюється представниками обох сторін у пункті доставки (або завантаження для подальшого самовивозу) шляхом підписання відповідних накладних. Датою поставки є дата видаткової накладної, яка видається Постачальником на відповідну партію Продукції, підписана обома сторонами видаткова накладна свідчить про фактичну поставку Постачальником продукції' Покупцеві (п.5.2 Договору).

У відповідності до п.6.1 Договору ціна на продукцію встановлюється в національній валюті України - гривнях, визначається по кожній партії окремо і вказується в видаткових накладних. Вартість тари, упакування та маркування продукції внесене в її ціну.

Згідно п.6.5 Договору датою оплати продукції вважається дата зарахування коштів, сплачених Покупцем за поставлену партію продукції на розрахунковий рахунок Постачальника або дата внесення касу підприємства.

Оплата за партію Продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого Постачальником до виконання замовлення Покупця, здійснюється шляхом сплати Покупцем 100 % вартості партії Продукції протягом 14 календарних днів з дати отримання Покупцем відповідної партії Продукції (п.6.6. Договору).

Відповідно до матеріалів справи, позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 5054 грн 59 коп., з яких: 19.05.2020р. поставлено товар на суму 2863 грн 59 коп. відповідно до видаткової накладеної №1490529 від 19.05.2020р. та 29.05.2020р. поставлено товар на суму 2191 грн відповідно до видаткової накладної №1499330 від 29.05.2020р.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи положення п. 6.6 Договору, відповідач був зобов`язаний сплатити на користь позивача 2 863 грн 59 коп. до 03.06.2020р. та 2191 грн до 11.06.2020р., чого відповідачем здійснено не було, у зв`язку з чим позовна вимога простягнена заборгованості у розмірі 5054 грн 59 коп. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7.2 Договору у випадку несвоєчасної оплати продукції у встановлені Договором строки, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Згідно п. 7.3 Договору незалежно від застосування Постачальником п. 7.2 Договору у випадку несвоєчасної оплати Продукції згідно умов Договору протягом більше, ніж 15 календарних днів, Покупець додатково сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, наданий позивачем до позовної заяви, суд встановив, що він є вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 211 грн 09 коп. та штрафу у розмірі 505 грн 46 коп. підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, суд встановив, що він є вірним, у зв`язку з чим 3% річних у розмірі 52 грн 01 коп. підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" до Фізичної особи-підприємця Кафян Алварди Альбертівни про стягнення заборгованості за Договором поставки №03570 від 19.05.2016р. у розмірі 5 054 грн 59 коп., пені у розмірі 211 грн 09 коп., 3% річних у розмірі 52 грн 01 коп. та штрафу у розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції у розмірі 505 грн 46 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кафян Алварди Альбертівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського, буд. 115, код ЄДРПОУ - 38351958) заборгованість за Договором поставки №03570 від 19.05.2016р. у розмірі 5 054 грн 59 коп., пеню у розмірі 211 грн 09 коп., 3% річних у розмірі 52 грн 01 коп., штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції у розмірі 505 грн 46 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога