ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/3382/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Ольшаницької сільської ради (Київська обл., Рокитянський р-н, с. Ольшаниця)

до Фізичної особи-підприємця Смиченко Володимир Федорович (Київська обл., Рокитянський р-н, с. Ольшаниця)

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ольшаницька сільська рада (далі - позивач) подала до суду позов до Фізичної особи-підприємця Смиченко Володимир Федорович (далі - відповідач), згідно прохальної частини якої просить визнати Договір №1 зберігання майна (з правом користування) від 01.03.2018, укладений між Ольшаницькою сільською радою та Фізичною особою-підприємцем Смиченком Володимиром Федоровичем, недійсним з моменту укладення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що Договір №1 зберігання майна від 01.03.2018 є удаваним правочином, оскільки містить положення, притаманні договору оренди майна з правом викупу.

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно з вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, але не виключно, місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем вказано не вірне місцезнаходженням відповідача ФОП Смиченка Володимира Федоровича, а саме: АДРЕСА_1 .

Натомість, згідно з інформацією, що міститься в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фізична особа-підприємець Смиченко Володимир Федорович знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, при зверненні до суду з позовною заявою, заявником вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України не виконано.

Також, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Із тексту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на ту обставину, що ним відправлено на адресу відповідача вимогу про повернення майна.

Однак, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зазначеної вимоги та доказів її відправлення на адресу відповідача, позивач не додав.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що ним додано до позовної заяви копію Договору №1 зберігання майна від 01.03.2018, проте зазначений договір має нечитабельний вигляд.

Таким чином, позивачем не дотримано п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Окрім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, якою затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на вказане, а також п.п. 59, 61 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є не лише опис вкладень в поштовий конверт, але й документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), подані суду в оригіналі.

Проте, суд встановив, що при зверненні до суду з даним позовом, позивач в порушення п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України не додав до позовної заяви розрахункового документу (фіскального чи касового чеку, розрахункової квитанції тощо) як доказу на підтвердження факту надання йому послуг поштового зв`язку, що вказує на те, що належних та достатніх доказів про надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а саме відповідачу, позовні матеріали не містять.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 складає 2102,00 грн.

Також ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", відповідних нормативно-правових актів Національного банку України та інших роз`яснювальних документів.

Згідно з п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, унормовано, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків..

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10.11.2011 №12-6621/11 щодо застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Окрім того, пп. 2.21 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Відповідний документ подається до господарського суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), такого документа не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Подібного висновку притримується і Верховний Суд в ухвалах від 29.10.2018 у справі №757/7529/17-ц, від 10.08.2018 у справі № 911/3416/17.

Також, пп. 2.21 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Однак, в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви від 13.11.2020 до суду до позовних матеріалів додано не оригінал, а копію платіжного доручення №152 від 12.11.2020 на суму 2102,00 грн, засвідчену в.о. сільського голови Т.В. Шевченко із зазначенням призначення платежу : судовий збір згідно розпорядження №137 від 10.11.2020 р.

З огляду на викладене господарський суд зазначає, що зазначає, що у наданому суду платіжному дорученні про сплату судового збору відсутні відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором, тому не може бути прийняте судом як належний та допустимий доказ сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, оскільки не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, отже позивачем при подачі позову до суду не додержано вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Крім того, в якості третіх осіб позивач у поданій позовній заяві зазначає Фермерське господарство «Партнер Агро» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Уні Корн».

Однак, клопотання про його залучення до участі у справі не додає та у позові не вказує підстави залучення та на які права та обов`язки ФГ «Партнер Агро» та ТОВ «Уні Корн» може вплинути рішення у даній справі.

Так, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні певної особи, за змістом ст.50, 51 ГПК України вступають в справу або залучаються судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 ГПК України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. п. 2, 5 ч. 3 ст. 162, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, 174 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Ольшаницької сільської ради б/н від 13.11.2020 залишити без руху.

2. Ольшаницькій сільській раді, протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Ольшаницькій сільській раді, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова