ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа№ 911/949/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2020

у справі № 911/949/20 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ"

про стягнення 8 002 613,36 доларів США та 436 069 992,28 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2020 порушено провадження у справі № 911/949/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" (далі - ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ", відповідач) про стягнення суми відповідальності за невиконання грошових зобов`язань та заборгованості зі сплати процентів за користування чужими грошовими коштами за Генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, укладеним між Акціонерним комерційним банком "Форум" (далі - АКБ "Форум") та ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" за період з 27.01.2009 по 13.04.2020 в загальному розмірі 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень.

30.04.2020 позивач надав суду першої інстанції заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 8002613,36 доларів США та 436069992,28 гривень.

07.09.2020 позивач звернувся до Господарського суду Київської області з клопотанням про зупинення провадження у справі № 911/949/20 до розгляду по суті та набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/3031/20, вказуючи на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи, в межах якої розглядаються позовні вимоги ТОВ НВП "Білоцерківмаз" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про визнання протиправними та скасування відкритих електронних торгів в частині продажу в складі лоту № F35GL40580 активів, що складались з права вимоги до ТОВ НВП "Білоцерківмаз" за кредитним договором № 14/07/00/КL від 30.01.2007 та інших майнових прав за цими зобов`язаннями; визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 0002/19/16 від 04.04.2019 з додатками в частині відступлення права вимоги до ТОВ НВП "Білоцерківмаз" по кредитному договору № 14/07/00/КL від 30.01.2007, та пов`язаними з ним договорами.

Позивач вказує на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі № 910/3031/20 позовні вимоги задоволено, визнано протиправними та скасовано відкриті електронні торги в частині продажу в складі лоту № F35GL40580 активів, що складались з права вимоги до ТОВ НВП "Білоцерківмаз" за кредитним договором № 14/07/00/КL від 30.01.2007 та інших майнових прав за цими зобов`язаннями; визнано недійсним договір відступлення права вимоги № 0002/19/16 від 04.04.2019 з додатками в частині відступлення права вимоги до ТОВ НВП "Білоцерківмаз" по кредитному договору № 14/07/00/КL від 30.01.2007, та пов`язаними з ним договорами.

Оскільки наразі вищевказане рішення, на підставі якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" стало кредитором ТОВ НВП "Білоцерківмаз" за Генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00/КL, і за яким позивач заявляє вимогу про стягнення грошових коштів у цій справі, оскаржується в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду, дана обставина унеможливлює подальший розгляд справи № 911/949/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2020 у справі №911/949/20 клопотання ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі № 911/949/20 зупинено до остаточного вирішення справи № 910/3031/20, зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у справі № 910/3031/20 є правочин, на підставі якого ґрунтуються позовні вимоги у справі №910/949/20, а тому при розгляді справи №910/3031/20 будуть встановлені обставини правомірності вказаного правочину, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даній справі з огляду на те, що правомірність правочину презюмується, а питання щодо його недійсності не є предметом спору у справі.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, в порушення приписів ст.ст. 204, 328 Цивільного кодексу України та п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою, апелянт посилався на те, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки матеріали справи 911/949/20 містять достатньо матеріалів та доказів, які дозволяють встановити та оцінити (факти), які є предметом судового розгляду і прийняти законне рішення, незалежно від результатів розгляду справи №910/3031/20.

При цьому, скаржник у скарзі стверджує, що судами розглянуто ряд справ, зокрема, справи №7/037-12; №5024/533/2012; №910/14759/14; №910/4806/14, якими підтверджується відсутність у АКБ «Форум» права вимагати від відповідача виконання зобов`язання за Генеральним кредитним договором №14/07/00-КL від 30.01.07, оскільки судовими рішеннями у цих справах встановлено порушення прав АКБ "Форум" на отримання коштів від відповідача як позичальника та одночасно зазначено про сплив строку позовної давності за основним зобов`язанням, що вказує на відсутність у кредитора права вимагати від позичальника виконання зобов`язання; оскільки зобов`язання відповідача перед АКБ "Форум" є припиненими, нарахування сум відповідальності здійснено на неіснуюче зобов`язання, що суперечить загальним засадам нарахування штрафних санкцій. Також скаржник вказав на неврахування судом першої інстанції того факту, що у позивача наразі відсутній статус правонаступника. Даний факт є преюдиціальним, встановленим у постанові Східного апеляційного господарського суду у справі №42/116б від 14.05.2020, яка є чинною та у якій зазначається про відсутність у АКБ «Форум» права вимоги до ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» за вищевказаним Генеральним кредитним договором на момент проведення аукціону та укладення банком та ТОВ «ФК«Веста» договору №0002/19/16 про відступлення належних банку прав вимоги.

Таким чином, на переконання апелянта, матеріали справи містять достатньо доказів, які дозволяють Господарському суду Київської області встановити та з/ясувати належним чином обставини справи №911/949/20 та прийняти законне і вмотивоване рішення по суті заявлених вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2020 у справі № 911/949/20, призначено до розгляду на 25.11.2020, встановлено ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач як на підставу існування права вимоги до відповідача, посилається на укладений 04.04.2019 між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "ФК "Веста" договір відступлення права вимоги № 0002/19/16, у відповідності до якого, новий кредитор - ТОВ "ФК "Веста" набув право вимоги за кредитним договором № 14/07/00/KL від 30.01.2007.

Тобто позовні вимоги у цій справі ґрунтуються на тому, що згідно договору про відступлення прав вимоги від 04.04.2019 № 0002/19/16 до позивача перейшли права вимоги за кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 на суму 333 349 438,82 грн, укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ НВП "Білоцерківмаз", а також права вимоги за договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань основного боржника за кредитним договором.

Також позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що судом першої інстанції встановлено наявність судового рішення, яке наразі не набрало законної сили та оскаржується в апеляційному порядку, яким, зокрема, визнано недійсним договір відступлення права вимоги № 0002/19/16 від 04.04.2019 з додатками в частині відступлення права вимоги до ТОВ НВП "Білоцерківмаз" по кредитному договору від 30.01.2007 № 14/07/00/КL, та пов`язаними з ним договорами, тобто при розгляді справи № 910/3031/20 будуть встановлені обставини правомірності вказаного правочину, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цій справі з огляду на те, що правомірність правочину презюмується, а питання його дійсності або недійсності не є предметом спору у цій справі.

16.11.2020 відповідач надав до Північного апеляційного господарського суду заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких скаржник фактично дублює доводи, викладені в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні 25.11.2020 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними та необґрунтованими, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

25.11.2020 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, вичерпний перелік підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі встановлений у ст. 227 ГПК України.

Пунктом 5 частини 1 вказаної статті передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом зі справою, що розглядається іншим судом, і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Так, пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, підстава, передбачена пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України, виникає в судовому процесі тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АКБ "Форум", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", та ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ" було укладено Генеральний кредитний договір від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, згідно якого останньому надано кредитні кошти. Оскільки станом на день звернення позивача до суду з позовом, кредитні кошти відповідач не повернув, в останнього існують зобов`язання по сплаті заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4321118,24 доларів США та 100429019,45 грн, та зобов`язання по сплаті заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 145117,60 доларів США та 727959,97 грн.

З огляду на це, позивач, із посиланням на норми ст.ст. 536, 1048, 1214 Цивільного кодексу України, звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 6500595,73 доларів США та 156770165,57 грн процентів за користування чужими грошовими коштами.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, предметом дослідження у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача 8002613,36 доларів США та 436069992,28 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, які нараховані на заборгованість по тілу кредиту в розмірі 4321118,24 доларів США та 100429019,45 грн, та на заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 145117,60 доларів США та 727959,97 грн за Генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, укладеного між АКБ "Форум" та ТОВ НВП "БілоцерківМАЗ".

Разом з тим, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд помилково погодився з доводами позивача про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі та безпідставно задовольнив подане ним клопотання, виходячи з наступного.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування наведеної правової норми за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 18.05.2020 у справі №905/1728/14-908/4808/14.

На переконання колегії суддів, матеріали справи містять усі необхідні документи для встановлення обставин, що мають значення для даної справи та можуть бути в повному обсязі самостійно встановлені судом у даній справі.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №910/3031/20, апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи №911/949/20.

В силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі №5015/6070/11.

Водночас, зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції не встановив, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення Господарським судом міста Києва справи №910/3031/20, виходячи з предмета, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину, визначеної статтею 204 ЦК України.

При цьому, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевим господарським судом безпідставно відхилені посилання відповідача на те, що матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про можливість прийняття рішення у даній справі без зупинення провадження до прийняття остаточного рішення у справі №910/3031/20 та виходячи з того, що представник позивача не спростував тверджень відповідача про вчинення ним дій щодо затягування перегляду рішення у вищевказаній справі в апеляційній інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Використаний у ч. 1 ст. 2 ГПК України термін "законний інтерес" відповідає терміну "охоронюваний законом інтерес", яке було розтлумачено Конституційним Судом України у вище наведеному рішенні. Отже, прагнення до користування конкретним матеріальним благом - земельною ділянкою, може бути змістом охоронюваного законом інтересу (див. mutatis mutandis висновки, викладені у пункті 44 постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №461/2132/17).

З огляду на вищевикладені обставини справи, висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі, у відзиві на неї та у запереченнях на відзив, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення питання про зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 16.09.2020 у справі № 911/949/20 - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Господарського суду Київської області, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права.

При цьому, у зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "БілоцерківМАЗ" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2020 у справі № 911/949/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2020 у справі № 911/949/20 скасувати.

3. Матеріали справи № 911/949/20 передати до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 30.11.2020.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова