ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.2020 Справа № 905/1667/20 Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РБО Україна» (місцезнаходження: 50050, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Хабаровська, будинок 6, офіс 62; ідентифікаційний код 39544128)

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Старокраматорський машинобудівний завод» (місцезнаходження: 84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Конрада Гампера, будинок 2; ідентифікаційний код 05763642)

предмет позову: стягнення 123 077, 17 грн. в тому числі:

· основний борг 108 000, 00 грн.;

· 3% річних 1 885,57 грн.;

· пеня 11 679, 34 грн;

· інфляційні втрати 1 512, 26 грн.

підстави позову: неналежне виконання умов договору підряду №11/07-19 від 11.07.2019

судовий збір: 2 102,00 грн

Суддя Матюхін В.І.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РБО Україна» звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод про стягнення 123 077, 17 грн., в тому числі:

· 108 000, 00 грн. - основний борг за виконані підрядні роботи;

· 11 679, 34 грн. - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2020 по 31.07.2020;

· 1 885,57 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2020 по 31.07.2020;

· 1 512,26 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за період: січень 2020 - липень 2020.

Ухвалою від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розгляд справи призначено на 19.10.2020.

Встановлено відповідачу строк для надання (суду і позивачеві) відзиву на позовну заяву, всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову - протягом (не пізніше) п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Із урахуванням вимог ст.ст.166, 167, 251 ГПК України встановлено:

позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3-х робочих днів з дня отримання відзиву;

відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 3-х робочих днів з дня отримання відповіді.

Явка у засідання представників сторін (позивача, відповідача) визнана не обов`язковою.

Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана сторонам 21.09.2020 і згідно поштового повідомлення отримана: позивачем 29.09.2020, відповідачем 24.09.2020), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (відповідач - в строк для подання відзиву (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі), а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву) не подали.

05.10.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву.

02.11.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив.

З метою надання сторонам можливості подати відповідь на відзив і заперечення на відповідь ухвалами від 19.10.2020 і 05.11. 2020 розгляд справи відкладався відповідно на 05.11. 2020 і на 19.11. 2020.

В обґрунтування позову позивач послався на укладення 11.07.2019 з відповідачем договору підряду №11/07-19, на виконання умов якого ТОВ «РБО Україна» було виконано роботи на загальну суму 108 000,00грн., які відповідач у встановлений договором строк, а саме, не пізніше 15 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт, не сплатив.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, але зазначив, що позивач також прострочив строк виконання робіт, у зв`язку з чим та в силу приписів п.8.2 договору, яким передбачена відповідальність позивача у вигляді пені несвоєчасне виконання робіт, а також п.8.5, згідно з яким сплата штрафних санкцій може бути здійснена підрядником в добровільному порядку або зменшенням замовником сум, підлягаючих сплаті на розмір відповідних санкцій або шляхом пред`явлення відповідних вимог, вважає, що сума позову повинна бути зменшена на суму санкцій (пені), нарахованих за період з 27.07.2019 по 02.12.2019 включно, а саме 12 394,85грн.

Відповіддю на відзив позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі і наголошує на наступному:

- у відзиві відповідач жодним чином не спростовує, а навпаки підтверджує той факт, що в грудні 2019 року роботи, передбачені договором, були виконані в повному обсязі та прийняті без претензій і зауважень по акту здачі-приймання робіт №6 від 02 грудня 2019 року;

- виконати роботи в обумовлений договором строк він можливості не мав у зв`язку з ненаданням відповідачем фронту робіт;

- «у разі наявності у Відповідача претензій до нашого підприємства, або якщо Відповідач вважає, що при виконанні робіт були порушенні його права чи інтереси він не обмежений у своєму праві звернутись до суду з відповідною позовною заявою»;

- «у відповідача не має законних підстав вимагати зменшення суми боргу за рахунок нарахованих ним штрафних санкцій, які не є предметом розгляду цього судового процесу та заявлених позовних вимог».

Заперечення на відповідь до суду станом на дату розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

11.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РБО Україна» в особі директора департаменту з будівництва і ремонту м. Маріуполь, який діяв на підставі довіреності №М 11/01-19 від 11.01.2019 (підрядник) та Приватним акціонерним товариством «Старокраматорський машинобудівний завод» в особі генерального директора, який діяв на підставі статуту (замовник) , був укладений договір підряду №11/07-19.

Відповідно до п.1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт зі зборки кліщів Q44 ч.045410-2СБ/а/б на площах складу ПрАТ «МК «Азовсталь».

Укладений між сторонами договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

У відповідності до п.2.1 договору вартість робіт за даним договором складає 108 000,00грн. з ПДВ. Остаточна вартість виконаних робіт фіксується в актах здавання-приймання виконаних робіт.

Згідно п.7.1 договору він набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, він вважається укладеним у відповідності до вимог ст. ст.180 Господарського кодексу України та ст.638 Цивільного кодексу України.

Як зазначено в ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно п.5.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 10 робочих днів з моменту оформлення договору.

У відповідності до п.6.1 договору здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актом здавання-приймання виконаних робіт, підписаним уповноваженими представниками сторін цього договору.

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно п.2.2 договору розрахунок за виконані роботи має бути виконаний не пізніше 15 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт.

Обумовлені договором роботи позивачем були виконані належним чином, що підтверджується обопільно підписаним актом здавання-приймання робіт (надання послуг) №6 від 02.12.2019 на суму 108 000,00грн. з ПДВ. Таким чином, з урахуванням п.2.2 договору відповідач оплату виконаних позивачем робіт мав здійснити не пізніше 17.12.2019.

Для оплати виконаних робіт, виконавцем додатково був виставлений рахунок на оплату №5 від 02.12.2019 на суму 108 000,00грн.

У порушення п.2.2 договору відповідач виконані роботи не оплатив, у зв`язку з чим на адресу останнього була спрямована претензія №22/07-2020юр від 22.07.2020 з вимогою сплатити вказану суму боргу, яка була залишена без відповіді та задоволення. Претензія стосувалась тільки основної заборгованості - 108 000,00грн. і у ній питання щодо сплати санкцій і нарахувань відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України позивачем не ставились.

Відповідно до п.8.3 договору у випадку порушення замовником строків оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на те, що відповідач не довів факту оплати виконаних робіт, господарський суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, позивачем до стягнення з відповідача на підставі п.8.3 договору заявлено пеню у розмірі 11 679, 34 грн. за період з 01.01.2020 по 31.07.2020, а також інфляційні та 3% річних.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Таким чином, пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2020 по 17.06.2020 (з урахуванням шестимісячного обмеження, встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України) від суми боргу 108 000,00грн. становить 10 121,31грн., позивачем заявлена більша сума, а саме 11 679,34грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

Інфляційні за прострочення виконання грошового зобов`язання за період: січень 2020 липень 2020 від суми боргу 108 000,00грн. становить 1 512,26грн., позивачем заявлена така ж сума.

Сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 від суми боргу 108 000,00грн. становить 1 885,57грн., позивачем заявлена така ж сума.

Зауважень щодо здійснених позивачем нарахувань на основну суму заборгованості відповідачем не заявлено.

Разом з тим, згідно п.8.2 договору у разі порушення підрядником строків виконання робіт, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період від вартості невиконаних в строк робіт за цим договором, за кожен день такого прострочення.

Так, як вже зазначалось, згідно п.5.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 10 робочих днів з моменту оформлення договору.

Враховуючи дату підписання договору 11.07.2019, останнім днем виконання зобов`язання підрядника є 25.07.2019.

Оскільки акт здавання-приймання робіт (надання послуг) №6 на суму 108 000,00грн. з ПДВ був підписаний сторонами лише 02.12.2019, суд констатує прострочення підрядником виконання зобов`язання на 130 календарних днів.

Відповідно до п.8.5 договору плата штрафних санкцій, вказаних в цьому договорі, може здійснюватись підрядником у добровільному порядку та/або шляхом зменшення замовником сум, які підлягають оплаті на розмір відповідних санкцій та/або шляхом зменшення відповідних вимог.

Таким чином, пеня за прострочення виконання зобов`язання підрядника за період з 26.07.2019 по 02.12.2019 включно від суми боргу 108 000,00грн. становить 12 495,45грн.

Згідно п.8.5 договору оплата штрафних санкцій підрядником могла бути здійснена 3-ма способами:

- у добровільному порядку та/або

- шляхом зменшення замовником сум, які підлягають оплаті на розмір відповідних санкцій та/або

- шляхом зменшення відповідних вимог.

Зазначаючи у відзиві, що сума позову повинна бути зменшена на суму санкцій пені 12 394,85грн., нарахованих за порушення підрядником строків виконання робіт, відповідач фактично просить застосувати 2-й спосіб оплати штрафних санкцій, передбачений п.8.5 договору. Таке зазначення відповідачем відповідає умовам укладеного між сторонами договору і не суперечить чинному законодавству.

При прийнятті рішення у частині щодо зменшення сум, які підлягають оплаті на розмір відповідних санкцій, судом враховане наступне.

Відповідно до приписів ст.601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Разом з тим, ст.509 ЦК визначає поняття зобов`язання та підстави його виникнення. Так, згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Розділом ІІІ ЦК України визначені окремі види зобов`язань, які поділяються на договірні та не договірні.

Так, до договірних зобов`язань відносяться такі зобов`язання: договір купівлі-продажу, договір дарування, договір ренти, договір довічного утримання (догляду), договір найму (оренди), найму (оренди) житла, позички, підряду, виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт, послуг, перевезення, транспортного експедирування, зберігання, страхування, доручення, комісії, управління майном, позики, кредиту, банківського вкладу, банківського рахунку, факторингу, розрахунки, розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності, спільної діяльності.

Глава 49 ЦК України визначає забезпечення виконання зобов`язання.

Так, ч.1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Таким чином, штрафна санкція у вигляді пені, на суму якої відповідач просить зменшити суму боргу, не є зобов`язанням в розумінні ст.509 ЦК України (є заходом забезпечення виконання зобов`язання), а відтак, не може бути використана у якості підстави для припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в розумінні ст.601 ЦК України.

Як наслідок, до правовідносин, які виникли між сторонами у частині щодо зменшення сум, які підлягають оплаті на розмір відповідних санкцій, не можуть бути застосовані приписи, які стосуються зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема: ст.ст.601, 602 ЦК України.

За приписами ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Сторонами по справі у спірному договорі передбачено, що плата штрафних санкцій, вказаних в цьому договорі, може здійснюватися підрядником у добровільному порядку та/або шляхом зменшення замовником сум, які підлягають оплаті на розмір відповідних санкцій та/або шляхом зменшення відповідних вимог (п.8.5 договору), тобто зменшення може мати місце як щодо санкцій, так і інших сум, які підлягають оплаті замовником підряднику.

У відзиві на позов відповідач просив зменшити суму боргу на суму пені, у зв`язку з чим, господарський суд дійшов висновку, що застосування до спірних відносин підлягає саме п.8.5 договору, а відтак, сума, яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, підлягає зменшенню на суму нарахованої останнім позивачу пені, а саме - 12 394,85грн. Зокрема, у повному обсязі підлягає зменшенню пеня 10 121,31грн., 3% річних 1 885,57 грн. і частково у сумі 387,97грн. інфляційні втрати.

З огляду на вищезазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі щодо основного боргу - 108 000,00 грн. і частково у сумі 1 124,29грн. - інфляційні втрати.

Посилання позивача на те, прострочення виконання ним робіт мало місце з вини відповідача, який не надав фронт робіт, судом до уваги не взяте, оскільки ніяких документів на підтвердження свого твердження позивачем суду надано не було.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.6, 526, 530, 611, 612, 625, 837, 843, 882 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, 231, 232, 343 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 з подальшими змінами і доповненнями), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково, у сумі 109 124,29грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод (місцезнаходження: 84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Конрада Гампера, будинок 2; ідентифікаційний код 05763642) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РБО Україна» (місцезнаходження: 50050, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Хабаровська, будинок 6, офіс 62; ідентифікаційний код 39544128) 108 000,00 грн. заборгованості, 1 124,29грн. інфляційних, 1 863,70грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 27.11.2020.

Суддя В.І. Матюхін