СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. справа №922/1963/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Пелипенко Н.М.
секретар судового засідання Акімова К.К.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 08.09.2020р. (повний текст підписано 08.09.2020р.) у м. Харкові
у справі №922/1963/20 (суддя Жиляєв Є.М.)
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», м. Харків
до Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків
про 4169,35грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», м. Харків (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 4169,35грн., у тому числі:

- 3849,40грн. заборгованості з оплати природного газу за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р.;

- 228,22грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань січня, лютого 2020р. за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., нарахованої за період з 11.02.2020р. по 26.05.2020р.;

- 35,34грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань з оплати наданого у січні, лютому 2020р. природного газу, за період з 11.02.2020р. по 26.05.2020р.;

- 56,39грн. інфляційної індексації, нарахованої на заборгованість за зобов`язаннями січня, лютого 2020р. за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., за період з березня по травень 2020р.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2020р. було відкрито провадження у справі №922/1963/20 та вирішено здійснювати розгляд означеної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. (повний текст підписано 08.09.2020р.) у справі №922/1963/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» були задоволені в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого Позивачем природного газу у січні, лютому 2020р. за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., що зумовило також правомірність стягнення з Відповідача нарахованих на суму заборгованості пені, 3% річних та інфляційної індексації.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. у справі №922/1963/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. судом першої інстанції не враховано, що заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» виникла у зв`язку з тим, що договір поставки природного газу на 2020р. не укладався, оскільки для цього необхідно провести відповідну процедуру закупівлі, передбачену нормами Закону України «Про публічні закупівлі», а по додатковій угоді №12 від 17.02.2020р. обсяги природного газу на допустиму суму у співвідношенні 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, вже були спожиті. Своєю чергою, незважаючи на те, що Споживач не здійснив повний розрахунок за спожитий природний газ за лютий 2020р., не повернув Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу підписаний уповноваженим представником Споживача, не підписав акт приймання-передачі природного газу та не надав відповідного письмового обґрунтування щодо відмови в його підписанні, Позивач не ініціював/не вжив заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу Споживачу та не пропонував йому укласти графік погашення заборгованості;

6.2. означена ситуація виникла внаслідок бездіяльності Позивача, яким не тільки не дотримано основних умов договору №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р. в частині ініціювання/вжиття заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу Споживачу, а й порушено п.10.1 розділу Х цього договору в частині не проведення переговорів, тобто не забезпечено досудове врегулювання спору, а також не прийнято до уваги вимоги Переліку №68 та норми Бюджетного кодексу України, якими передбачено, що Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу, якого не було, оскільки договір поставки природного газу на 2020р. не укладався;

6.3. враховуючи, що Позивачем не надано розрахунку обчисленої суми збитків від інфляційної індексації, Головне управління ДПС у Харківській області не має можливості перевірити правильність нарахованої інфляційної індексації, що також стосується й суми пені, розрахунок якої Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» також не надано.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазначає, що враховуючи приписи ч.1 ст.530 та ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, Позивач у справі не вбачає підстав, які б певним чином заважали або впливали на виконання Відповідачем зобов`язання з оплати вартості газу у строк, встановлений п.3.3 договору; неповернення останнім підписаного акту не може свідчити про відсутність у нього обов`язку щодо здійснення остаточного розрахунку за фактично отриманий газ. Факт поставки природного газу є достатньою підставою для виникнення у Споживача зобов`язання з оплати. Позивач зазначає, що оскільки строк дії договору №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р. в частині постачання газу (п.11.1 договору) встановлений з 01.02.2019р. до 31.03.2020р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення, з урахуванням внесених змін додатковими угодами, постачання природного газу Відповідачу відбулось у спірний період у межах строків дії договору, а господарські відносини між сторонами є договірною поставкою з перевищенням договірного обсягу. Своєю чергою, відповідно до розділу VI Правил 2496 та умов договору, Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. Отже, використавши 20% суми, визначеної в договорі, Відповідач не був позбавлений можливості припинити споживання природного газу у надлишковому обсязі, як передбачено п.10 розділу ІІ Правил №2496, та п.5.4.5 договору №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 30.10.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. та Пелипенко Н.М.

9. Ухвалою від 03.11.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/1963/20, а ухвалою від 23.11.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Пелипенко Н.М. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 08.02.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (Постачальник) та Головним управлінням ДФС у Харківській області (Споживач) (назву змінено на Головне управління ДПС у Харківській області у відповідності до змін, внесених додатковою угодою №10 від 7.12.2019р.) було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 (договір а.с.а.с.8-11), відповідно до п.1.1. якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Код ДК 021-20-6 Газове паливо (природний газ).

13. Згідно з п.2.3. договору, обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п.4.1. договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

13.1. У п.2.9. договору сторони узгодили, що послуги постачання природного газу підтверджуються підписаним Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі природного газу.

13.2. Відповідно до пп.2.9.3. п.2.9. договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

13.3. Як передбачено у пп.2.9.4. п.2.9. договору, у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ.

13.4. Згідно з пп.2.9.5. п.2.9. укладеного договору, у випадку не повернення Споживачем підписаного акта приймання-передачі газу, не надання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

14. Відповідно до п.3.2. договору, ціна газу становить 10428,60грн. за 1000куб.м, крім того ПДВ 2085,72грн., всього з ПДВ 12514,32грн.

Згідно з п.3.3. договору ціна, зазначена в п.3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

У п.3.4. договору сторони погодили, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п.3.2, 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

14.1. Протягом дії договору, сторонами шляхом укладення додаткових угод №3 від 29.05.2019р. (а.с.14), №5 від 25.11.2019р. (а.с.15), №7 від 25.11.2019р. (а.с.17), №8 від 25.11.2019р. (а.с.18), №9 від 20.12.2019р. (а.с.19) неодноразово змінювалась ціна природного газу. Так, відповідно до додаткової угоди №8 від 25.11.2019р. сторони домовились про узгодження ціни на газ за договором, починаючи з 01.11.2019р., на рівні 6,823858грн. за 1куб.м., крім того ПДВ 1,364772грн., всього з ПДВ 8,188630грн.

15. Відповідно до умов п.4.1. договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Своєю чергою, у п.4.2. договору зазначено, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, відповідно до акту приймання передачі.

16. Згідно з положеннями п.6.2.1. договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

17. Відповідно до п.11.1. договору (в редакції додаткової угоди №11 від 27.12.2019р. (а.с.21) останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання природного газу до 31.03.2020р. (включно), відповідно до п.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

18. Додатковою угодою №12 від 17.02.2020р. (а.с.22) сторони домовились внести зміни до договору у відповідності до ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», які передбачають можливість продовження дії договору про закупівлю на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, а саме:

- доповнено п.1.2. договору та визначено, що річний плановий обсяг постачання газу з 01.01.2020р. по 29.02.2020р. становить 980,75куб.м.;

- доповнено п.1.3. договору, відповідно до якого планові обсяги постачання природного газу по місяцях з 01.01.2020р. по 29.02.2020р. становлять: у січні 2020р. 771,10куб.м., у лютому 2020р. 209,65грн. за ціною 8,188630грн. за 1000куб.м.

19. Матеріали справи також містять додаткові угоди №1 від 18.02.2019р., №2 від 10.04.2019р., №4 від 18.02.2019р., №6 від 25.11.2019р., №10 від 27.12.2019р. (а.с.а.с.12, 13-16, 20, 51), якими вносилися зміни до умов договору.

20. Місцевим судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» надано Головному управлінню ДПС у Харківській області у січні, лютому 2020р. послуги з постачання природного газу на загальну суму 11880,40грн., а саме:

- у січні 2020р. обсягом 771,10куб.м. на загальну суму 6314,26грн.;

- у лютому 2020р. обсягом 679,74куб.м. на загальну суму 5566,14грн.

20.1. На підтвердження поставки означеного обсягу природного газу Позивачем надано до матеріалів справи акт приймання-передачі природного газу №ХО380001381 від 31.01.2020р. на суму 6314,26грн. (а.с.26), який підписано представниками обох сторін, та акт приймання-передачі природного газу №ХО380003438 від 29.02.2020р. на суму 5566,14грн. (а.с.27), який підписано лише з боку Позивача.

20.2. З матеріалів справи вбачається, що акт приймання-передачі природного газу №ХО380003438 від 29.02.2020р. на суму 5566,14грн. було направлено листом №617-Сл-4167-0420 від 23.04.2020р. (а.с.25) на адресу Відповідача (отримано ним 28.04.2020р. а.с.28) для підписання або надання мотивованої відмови від підписання означеного акту. Своєю чергою, Відповідачем не було повернуто підписаний акт приймання-передачі природного газу №ХОЗ380003438 від 29.01.2020, так і не направлено Позивачу мотивовану відмову від його підписання.

21. 29.02.2020р. представниками Головного управління ДПС у Харківській області та Акціонерного товариства «Харківгаз» підписано акт приймання-передачі природного газу №ХА00016352 від 29.02.2020р. (а.с.30), яким підтверджено факт постачання Відповідачу у лютому 2020р. природного газу в обсязі 679,71куб.м. за договором №41СВ617-458-19 від 12.05.2020р.

22. Відповідно до платіжного доручення №2045 від 27.02.2020р. (а.с.66) Відповідач сплатив 6314,26грн. заборгованості за спожитий у січні 2020р. природний газ, тоді як за платіжним дорученням №3031 від 26.03.2020р. (а.с.67) сплатив частково в сумі 1716,74грн. заборгованість за спожитий у лютому 2020р. природний газ.

Відтак, сума заборгованості Відповідача за спожитий у лютому природний газ за договором №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р. стала складати 3849,40грн., що також підтверджується наявною в матеріалах справи оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 (а.с.29) за період з 01.01.2020р. по 27.03.2020р.

23. 12.05.2020р. на адресу Відповідача Позивачем було направлено вимогу №617-Сл-4445-0520 від 12.05.2020р. (а.с.13) про сплату заборгованості в сумі 8878,04грн. за договором №41СВ617-458-19 від 12.05.2020р., що виникла за зобов`язаннями поставленого природного газу у лютому, березні та квітні 2020р. Означена вимога Відповідачем виконана не була.

24. Вказані в п.п.12-23 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

25. Враховуючи нездійснення Відповідачем оплати за поставлений природний газ у січні, лютому 2020р. у встановлені договором №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р. строки та не в повному обсязі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з останнього 3849,40грн. заборгованості з оплати природного газу, 228,22грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, 35,34грн. - 3% річних та 56,39грн. інфляційної індексації.

26. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів норм Цивільного та Господарського кодексів України, які регламентують відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань в межах правовідносин з купівлі-продажу.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

27. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

28. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» природного газу в січні, лютому 2020р. за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., та застосованих наслідків невиконання (несвоєчасного виконання) таких грошових зобов`язань з оплати у вигляді стягнення нарахованих 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.6.2.1 договору.

29. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

30. Так, беручи до уваги правову природу укладеного договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог мала здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, які регламентують правовідносини з розрахунків в межах купівлі-продажу (поставки), а також інших відповідних нормативно-правових актів, які регулюють відносини в сфері постачання природного газу.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких вирішувалось питання відносно розглядуваного спору.

31. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов`язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки. Наразі, отримання цих коштів в межах таких зобов`язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.5 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов`язку щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

32. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

33. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

34. Своєю чергою, як встановлено місцевим судом та сторонами в межах апеляційного провадження не оскаржується, Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі розрахувався за отриманий природний газ за договором №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

35. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, окрім суми боргу, також і сплати нарахованих за період прострочення 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.6.2.1 договору №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р.

36. Розглянувши доводи апеляційної скарги в контексті встановлених обставин справи, судова колегія вважає їх безпідставними з огляду на наступне:

36.1. Уклавши додаткову угоду №12 від 17.02.2020р., якою продовжено строк дії договору до 31.03.2020р. та визначено відповідні обсяги постачання природного газу (в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі), сторонами дотримано вимоги ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент укладення додаткової угоди), а отже договір №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р., на час виникнення спірних правовідносин сторін, був діючим (узгоджується з постановою Верховного Суду від 30.03.2018р. у справі №925/282/17).

36.2. Апеляційний суд вважає слушними висновки суду першої інстанції, що за умовами п.п.5.1.3.-5.1.4. договору обмеження або припинення газопостачання в певних випадках є правом, а не обов`язком Позивача. Тоді як п.7.1 договору передбачено, що Споживач зобов`язаний самостійно припинити (обмежити) власне споживання газу у випадках та порядку, передбачених чинним законодавством та договором, що, своєю чергою, не впливає на обов`язок останнього здійснити розрахунок за фактично спожитий, хоча й з перевищенням договірного обсягу, природний газ у січні, лютому 2020р., факт постачання якого підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу №ХОЗ80001381 від 31.01.2020р. в обсязі 771,1куб.м. та №ХОЗ380003438 від 29.01.2020р. в обсязі 679,74куб.м. Своєю черго, факт відсутності бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не є підставою для звільнення від відповідальності органу державної влади за порушення грошового зобов`язання у розумінні ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р.

36.3. Посилання Скаржника на нездійснення Позивачем дій з досудового врегулювання спору, передбачених п.10.1 договору, є юридично неспроможними, адже не впливають на порядок виконання зобов`язань останнім з повного розрахунку за отриманий природний газ за договором №41СВ617-458-19 від 08.02.2019р. в силу приписів ст.526 Цивільного кодексу України. При цьому, як вірно зазначено місцевим судом, нездійснення дій з позасудового врегулювання спору у будь-якому разі не може обмежувати Позивача у праві на судовий захист, тоді як з матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача з претензією №617-Сл-4445-0520 від 12.05.2020р. ще до звернення до суду з позовними вимогами, проте ця претензія була залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

36.4. Матеріали справи містять розрахунок заявлених позовних вимог Позивача (а.с.7), тоді як Відповідач, зазначаючи про неотримання останнього та неможливість перевірки правильності такого розрахунку (означені доводи були викладені ще у відзиві на позовну заяву від 17.07.2020р.), з матеріалами справи не ознайомився, підстав невідповідності такого розрахунку вимогам чинного законодавства не навів. Відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевим судом щодо правомірності задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача 228,22грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань січня, лютого 2020р., нарахованої за період з 11.02.2020р. по 26.05.2020р., 35,34грн. 3% річних, нарахованих за період з 11.02.2020р. по 26.05.2020р. та 56,39грн. інфляційної індексації, нарахованої за період з березня по травень 2020р.

37. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

38. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. (повний текст підписано 08.09.2020р.) у справі №922/1963/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. (повний текст підписано 08.09.2020р.) у справі №922/1963/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.12.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя Н.М. Пелипенко

Надіслано судом до ЄДРСР 01.12.2020р.