ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 5002-17/1718-2011

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні

клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» Демчана Олександра Івановича

про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу

у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, просп.Кірова/вул.Леніна, буд. 29/1, офіс 410, ідентифікаційний код 33326246)

У засіданні суду брали участь:

представник кредитора (АТ «Родовід Банк»): Коваль Л.Л. (довіреність №334 від 30.10.2020, свідоцтво №2378 від 08.12.2006);

ліквідатор: Демчан О.І. (посвідчення 1773 від 02.12.2015)

інші учасники справи у судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим (далі АРК) від 26.04.2011, на підставі ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції від 15.01.2011, далі - Закон про банкрутство), порушено провадження у справі №5002-17/1718-2011 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (далі - ТОВ «Неаполь-Сервіс», боржник, банкрут).

Постановою Господарського суду АРК від 10.05.2011, зокрема, визнано банкрутом ТОВ «Неаполь-Сервіс» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру відповідно до ст. 52 Закону про банкрутство, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Мєтєлєву С.Ф.

Ухвалою Господарського суду АРК від 04.07.2011 здійснено перехід до загальної процедури банкрутства ТОВ «Неаполь-Сервіс» із процедури його ліквідації.

Ухвалою Господарського суду АРК від 12.11.2013, яка залишена в силі постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.12.2013, зокрема, затверджено звіт і ліквідаційний баланс ліквідатора та ліквідовано ТОВ «Неаполь-Сервіс» (т. 5 а.с.115-117, 181-188). Проте, постановою Вищого господарського суду України від 18.03.2014 зазначені рішення судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду АРК (т.6 а.с.72-82).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» справа була передана на розгляд Господарського суду Київської області (далі-суд).

Ухвалою суду від 03.07.2014 (т.6 а.с.85-89), зокрема, зазначену справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання для розгляду скарги Акціонерного товариства «Родовід банк» (далі АТ «Родовід банк») на дії ліквідатора, яка ухвалою суду від 24.11.2014 (т.7 а.с.64-74) була задоволена - усунуто арбітражного керуючого Мєтєлєву С.Ф. від виконання обов`язків ліквідатора боржника та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Патерилова В.В.

Ухвалою суду від 27.04.2015 (т.7 а.с.102-118) визнано недійними результати аукціону, проведеного 30.09.2013 Товарною біржею «Таврійська універсальна біржа» по реалізацію лоту №1 житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,00764га, розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул. Г.Морозова, 23, оформленого протоколом №1 проведення аукціону від 30.09.2013.

Ухвалою суду від 05.12.2017 (т.8 а.с.201-205), зокрема, затверджено звіт ліквідатора Патерилова В.В. та ліквідаційний баланс ТОВ «Неаполь-Сервіс», ліквідовано боржника та припинено провадження у справі.

Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 (т.9 а.с.65-76) зазначена ухвала була скасована, справу повернуто до суду для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 24.05.2018, зокрема, припинено повноваження арбітражного керуючого Патерилова В.В. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. (свідоцтво 1732 від 11.11.2015).

Ухвалою суду від 26.11.2018 (т.11 а.с.83-91) закрито провадження у справі № 5002-17/1718-2011, у зв`язку з тим, що боржника визнано банкрутом, як відсутнього, без наявності правових підстав із якими Закон про банкрутство пов`язує можливість порушення справи про банкрутство за правилами ст.52 Закону про банкрутство, а саме, без наявності належних доказів відсутності боржника за його місцезнаходженням та безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора.

Постановою Північного апеляційного господарського суду (далі-ПАГС) від 19.02.2019 (т.11 а.с.144-147) зазначену ухвалу про закриття провадження у справі скасовано, справу було передано до суду для подальшого розгляду.

Так, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної справи визначено суддю Янюк О.С., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2019, яка ухвалою від 26.03.2019 прийняла справу до свого провадження.

У зв`язку із надходженням касаційної скарги, провадження у даній справі було зупинено, про що судом постановлено відповідну ухвалу від 26.03.2019.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі КГС ВС) від 10.07.2019 постанову ПАГС від 19.02.2019 скасовано, а справу у скасованій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою ПАГС від 17.09.2019, зокрема, ухвалу суду від 26.11.2018 про закриття провадження - залишено без змін.

Постановою КГС ВС від 12.12.2019 скасовано вищезазначену постанову апеляційної інстанції, а справу №5002-17/1718-2011 передано до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадії ліквідаційної процедури. Підставою для скасування відповідних судових рішень є те, що судами не застосовано принципу пропорційності господарського судочинства, який вимагає дотримання справедливого балансу між інтересами боржника та його кредиторів.

23.12.2019, що підтверджується вхідним штампом суду, матеріали справи №5002-17/1718-2011 повернуті до Господарського суду Київської області.

Ухвалою суд від 24.12.2019 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 20.01.2020 та запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо вказівок КГС ВС, викладених у постанові від 12.12.2019.

Водночас, під час перегляду вказаної справи вищевказаними судами, 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII від 18.10.2018 (далі-Кодекс), відповідно до п. 4 Перехідних положень якого, установлено що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З дня введення в дію цього Кодексу визнається таким, що втратив чинність Закон про банкрутство (абз. 2 п. 2 Перехідних положень Кодексу).

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що перехід від регулювання передбаченого Законом про банкрутство до регулювання передбаченого Кодексом здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу.

Тобто, законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №911/2592/19, від 13.08.2020 у справі № 01/500, від 11.08.2020 у справі №904/3457/19, від 12.11.2020 у справі №911/956/17).

Як зазначалось вище, постановою КГС ВС від 12.12.2019 вирішено, зокрема, передати справу №5002-17/1718-2011 до суду на стадію ліквідаційної процедури боржника, а тому провадження у даній справі здійснюється відповідно до Кодексу.

04.05.2020 через канцелярію суду ліквідатором боржника подано клопотання №02-51/49 від 30.04.2020 (вх. №8454/20) про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Неаполь-Сервіс», та закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.05.2020, зокрема, вищевказане клопотання призначено до розгляду у судове засідання на 01.06.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

На підставі ст.216 ГПК України та ч. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, у зв`язку із введенням на території України постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» карантину, та з метою вчинення ліквідатором додаткових дій під час ліквідаційної процедури, у судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. Черговий розгляд справи призначений на 09.11.2020.

Так, 27.07.2020 ліквідатором подано заяву про заміну кредитора його правонаступником, а саме, Державну податкову інспекцію у місті Сімферополі ГУ Міндоходів в АРК на його правонаступника Головне управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, яка ухвалою суду від 17.08.2020 була задоволена.

06.10.2020 через канцелярію суду ліквідатором подано уточнююче клопотання про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, та закриття провадження у справі №02-51/67 (вх. №21635/20 від 06.10.2020).

09.11.2020 представники Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сімферополь АРК, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Сімферополь АРК, Сімферопольського міського центру зайнятості, Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК у судове засідання не з`явились. Водночас, як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2020 та 10.06.2020 (т. 13 а.с. 242-258), місцезнаходженням указаних осіб визначено АРК, яка відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII (далі-Закон №№ 1207-VII) є тимчасово окупованою територією.

З метою належного повідомлення зазначених осіб про розгляд справи №5002-17/1718-2011, ураховуючи лист УДППЗ «Укрпошта» від 04.04.2014 №33-20-606, судом було розміщено відповідну інформацію (т. 12 а.с. 144, 192; т. 13 а.с. 212-213, 259; т. 14 а.с. 136а, 182) на сторінці суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/5012). За таких обставин, суд вважає відповідних учасників справи належним чином повідомленими про час і місце розгляду даної справи.

Крім того, 09.11.2020 у судове засідання також не з`явився представник АКБ «Європейський», проте, як вбачається із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.06.2020, указана особа з 20.11.2009 перебуває у стані припинення (т. 13 а.с. 236-241). Водночас, відповідно до листа Національного банку України (т. 14 а.с. 5-6), комісією останнього з питань нагляду та регулювання діяльності банків 19.10.2012 прийнято рішення про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації АКБ «Європейський».

До того ж, у судове засідання також не з`явився представник Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно (т. 14 а.с. 188), про причини неявки суд не повідомив.

Ураховуючи зазначені обставини та положення ст. 42 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду відповідного звіту ліквідатора без участі вищевказаних осіб.

Під час судового засідання ліквідатор підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити. Представник кредитора АТ «Родовід банк» щодо задоволення зазначеного клопотання заперечував, у зв`язку з тим, що ліквідатором вчиненні не всі необхідні дії для погашення вимог кредиторів.

Розглянувши звіт ліквідатора та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

У свою чергу, ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Кодексом передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012.

Так, повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедури банкрута визначені у ч. 1 ст. 61 Кодексу. Водночас, як зазначалось вище, місцезнаходженням ТОВ «Неаполь-Сервіс» є м.Сімферополь АРК, яка відповідно до ст. 1 Закону №1207-VII є тимчасово окупованою територією з 20.02.2014.

Згідно із ст.2 Закону №1207-VII останній визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Ураховуючи вказані обставини, суд зазначає, що судова процедура - ліквідація боржника та виконання ліквідатором покладених на нього повноважень здійснюється з урахуванням положень Закону №1207-VII.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, веде реєстр вимог кредиторів.

Так, відповідно до наданого ліквідатором реєстру вимог кредиторів ТО «Неаполь-Сервіс» кредиторами є: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Сімферополь АРК (ідентифікаційний код 25871960) з вимогами 2 черги 188,03грн; Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополь АРК (ідентифікаційний код 20725930) з вимогами 2 черги 8 008,38грн, вимогами 6 черги 548,05грн; Сімферопольський міський центр зайнятості (ідентифікаційний код 20708706) з вимогами 2 черги 362,17грн; Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК (ідентифікаційний код 26085689) з вимогами 2 черги 358,64грн; Головне управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі (ідентифікаційний код 43143201) з вимогами 3 черги 861 480,27грн, з вимогами 6 черги 228 823,63грн (з урахуванням ухвали суду від 17.08.2020); Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Європейський» (ідентифікаційний код 19359904) з вимогами 4 черги 415 710,81грн, з вимогами 6 черги 139 703,61грн; АТ «Родовід банк» (ідентифікаційний код 14349442), які забезпечені заставою 1 463 783,58грн.

Отже, кредиторами у даній справі є територіальні підрозділи установ, місце знаходження яких (крім АКБ «Європейський», АТ «Родовід банк» та Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) є АРК.

Відповідно до ст.3 Закону №1207-VII, зокрема, тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Частиною 3 ст. 17 Закону №1207-VII визначено, що у разі неможливості здійснювати діяльність на тимчасово окупованій території місце розташування державних органів, утворених відповідно до Конституції та законів України, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, з метою вирішення питання щодо процесуального правонаступництва таких кредиторів, ліквідатором ТОВ «Неаполь-Сервіс» направлено запити та отримано відповіді від: Фонду соціального страхування №1651-08-1 від 03.07.2020, в якій останній зазначив, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сімерополь АРК (ідентифікаційний код 25871960) та Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК (ідентифікаційний код 26085689) в стані припинення не перебувають через неврегульованість питань про передачу майна та документації, які знаходяться на тимчасово окупованій території (т. 14 а.с. 14); Державного центру зайнятості №33/12/3148-0 від 24.06.2020, в якій останній зазначив, що Сімферопольський міський центр зайнятості (ідентифікаційний код 20708706) не перебуває в процесі припинення (т. 14 а.с. 16); Пенсійного фонду України, в якій останній зазначив, що рішень про ліквідацію, реорганізацію чи переміщення органів Пенсійного фонду України в АРК та м. Севастополі Уряд України не приймав, що не дає підстав застосовувати положення законодавства про правонаступництво (т. 14 а.с. 18-19).

Проаналізувавши зазначені матеріали та положення ч. 3 ст. 17 Закону №1207-VII, суд дійшов висновку, що ліквідатором вчинено належні дії з метою повідомлення вказаних державних органів про можливість взяття участі у справі про банкрутство. До того ж, як зазначалось вище, судом здійснювались відповідні оголошення з метою повідомлення відповідних осіб про розгляд даної справи, які також залишені без належного реагування, як зазначеними кредиторами так і центральними органами виконавчої влади.

Щодо кредитора АКБ «Європейський», то ліквідатором встановлено, що у зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури вказаного банку, непродані активи останнього, у тому числі заборгованість ТОВ «Неаполь-Сервіс» за укладеним з АКБ «Європейський» кредитним договором, були передані в управління Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична фірма «Ді енд ді лоєрс» (далі ТОВ «Ді енд ді лоєрс»). Зазначена обставина підтверджується листами Національного банку України №14-004/32121 від 06.07.2020 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №27-7901/20 від 18.06.2020 (т. 14 а.с. 5-6, 9).

У зв`язку з чим, ліквідатором направлено ТОВ «Ді енд ді лоєрс» повідомлення №02-51/61 від 07.07.2020, в якому запропоновано указаному товариству здійснити дії по заміні кредитора правонаступником. Проте, вказане повідомлення залишено ТОВ «Ді енд ді лоєрс» без реагування (т. 14 ас. 10-12).

Ураховуючи зазначене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що кредиторами у справі про банкрутство ТОВ «Неаполь-Сервіс», які здійснюють свою діяльність на території, яка не підпадає під поняття «тимчасово окупована», є Головне управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, та АТ «Родовід банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

На виконання зазначеної вимоги, ліквідатором здійснено запити до відповідних державних органів та отримано від них відповіді, за результатами чого встановлено відсутність у боржника іншого майна (окрім майна, яке вже було реалізовано на аукціоні), що підтверджується листами таких установ (т. 13 а.с. 22-109).

Так, із матеріалів справи вбачається, що у боржника перебувало на праві приватної власності нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,00764га, розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул.Г.Морозова, 23, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, станом на 23.04.2018 (дата прийняття рішення про державну реєстрацію 29.01.2008; т. 13 а.с. 107-109). При цьому, вказане майно перебувало в іпотеці АТ «Родовід банк».

У свою чергу, як вбачається із матеріалів справи відповідне нерухоме майно було реалізовано на аукціоні, проведеного 30.09.2013 Товарною біржею «Таврійська універсальна біржа», що підтверджується протоколом №1 від 30.09.2013 (т. 13 а.с. 110-111), за результатами якого ТОВ «Неаполь-Сервіс» перерахував АТ «Родовід банк» грошові кошти у розмірі 161 970,07грн, що підтверджується банківською випискою (т. 13 а.с. 120). Відповідно до інформації із вищевказаного Державного реєстру відповідне нерухоме майно перебуває у власності Шестопалова В.Ф. (дата державної реєстрації 06.11.2013).

Проте, як зазначалось вище, ухвалою суду від 27.04.2015 визнано недійними результати аукціону, проведеного 30.09.2013 Товарною біржею «Таврійська універсальна біржа» по реалізації відповідного нерухомого майна.

У зв`язку з чим, 28.12.2019 ліквідатор боржника звернувся до суду із заявою №02-51/28 від 28.12.2019 (вх. 119/20 від 03.01.2020) у межах справи про банкрутство №5002-17/1718-2011 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просив: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 10.10.2013, укладений між ТОВ «Неаполь-Сервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Метельової С.Ф. та ОСОБА_2 ; 2) визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні від 11.10.2013 за реєстровим номером №1376, яке було видане приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим (далі - АРК) Шевченко Н.М.; 3) витребувати з чужого незаконного володіння громадянина України ОСОБА_1 на користь ТОВ «Неаполь-Сервіс» наступне нерухоме майно: житловий будинок, з надвірними будівлями, загальною площею: 77.6 кв.м., житлова площа: 54.6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, серія та номер: 3546, виданий 06.11.2013, приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК Калініною Н.В.); земельну ділянку, загальною площею: 0.0764 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 03.09.2012 р. Управлінням Держкомзему у м. Сімферополь АРК, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, серія та номер: 3549, виданий 06.11.2013 р., приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК Калініною Н.В.), кадастровий номер :02:017:0216; 4) визнати право власності за ТОВ «Неаполь- Сервіс» на наступне нерухоме майно: житловий будинок, з надвірними будівлями, загальною площею: 77.6 кв.м., житлова площа: 54.6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею: 0.0764га, кадастровий номер :02:017:0216, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 5) скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на наступне нерухоме майно: житловий будинок, з надвірними будівлями, загальною площею: 77.6 кв.м., житлова площа: 54.6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, серія та номер: 3546, виданий 06.11.2013, приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК Калініною Н.В.); земельну ділянку, загальною площею: 0.0764га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 03.09.2012 Управлінням Держкомзему у м. Сімферополь АРК, яка розташована за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул. Г. Морозова, земельна ділянка 23 (підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, серія та номер: 3549, виданий 06.11.2013, приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК Калініною Н.В.), кадастровий номер :02:017:0216; 6) відновити реєстрацію права власності за ТОВ «Неаполь-Сервіс» на наступне нерухоме майно: житловий будинок, з надвірними будівлями, загальною площею: 77.6 кв.м., житлова площа: 54.6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею: 0.0764 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 03.09.2012 р. Управлінням Держкомзему у м. Сімферополь АРК, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:017:0216.

Ухвалою суду від 13.02.2020 указаний позов повернуто ліквідатору без розгляду, у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору.

У свою чергу, із матеріалів справи вбачається, що відповідно до ч.5 ст. 30 Кодексу кредитори фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювали та на затвердження суду не подавали.

Водночас, ліквідатор боржника на підставі ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та наказу Міністерства юстиції України №898/5 від 28.03.2016 «Про врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що розташоване на тимчасово окупованій території України» звернувся до Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із заявою №02-51/39 від 25.02.2020 про скасування записів про право власності та відновлення записів про право власності ТОВ «Неаполь-Сервіс» на відповідне нерухоме майно (т. 13 а.с. 150-156).

У відповідь на вказану заяву, зазначений орган листом №08.3-998УДР від 03.03.2020 повідомив ліквідатора, що суб`єктами, що здійснюють повноваження з державної реєстрації прав визначено виконавчі органи сільських, селищних та міські рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації та нотаріусів. Указав, що з урахуванням ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор проводить державну реєстрацію прав у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав (т. 13 а.с. 159-160).

За таких обставин, ліквідатор звернувся із відповідною заявою від 16.03.2020 №02-51/44 до Відділу державної реєстрації речових прав та їх обтяжень Херсонської міської ради (т. 13 а.с. 161-165), у відповідь на яку Виконавчий комітет Херсонської міської ради листом №301/18-05 від 14.04.2020 повідомив, що в ухвалі суду від 27.04.2015 у справі №5002-17/1718-2012 відсутні рішення щодо визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Для державної реєстрації скасування записів про право власності потрібно звернутись до органу реєстрації з необхідними документами (т. 13 а.с. 166-167).

Таким чином, з огляду на відсутність відповідного судового рішення, ліквідатор немає можливості станом на час розгляду звіту вчинити дії пов`язані із реєстрацією права власності ТОВ «Неаполь-Сервіс» на відповідне нерухоме майно. Зазначена інформація була доведена до відома кредитора АТ «Родовід банк», проте, залишена без будь-якого реагування.

З огляду на зазначене, суд вважає, що ліквідатором вчинено усі можливі та адекватні дії в межах діючого законодавства для повернення відповідного майна у власність ТОВ «Неаполь-Сервіс».

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу ліквідатор з дня свого призначення приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; формує ліквідаційну масу; заявляє вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника.

Як зазначалось вище, ліквідатором під час здійснення своїх обов`язків не було встановлено у боржника наявність іншого майна, ніж нерухомого майна, яке знаходиться на території АРК та було предметом вищезазначеного аукціону.

Крім того, ліквідатором в межах наявних у нього листів та повідомлень державних органів, проведено інвентаризацію майна боржника, що підтверджується наказом №1 від 13.12.2019 про проведення інвентаризації (т. 13 а.с. 168) та за результатами чого складено акт №1 про результати інвентаризації грошових коштів; акт №2 інвентаризації грошових документів, бланків документів сурової звітності; акт №3 інвентаризації наявності фінансових інвестицій; акт інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання; звіряльну відомість результатів інвентаризації запасів; звіряльну відомість результатів інвентаризації необоротних активів; інвентаризаційний опис запасів; інвентаризаційний опис матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання інвентаризаційний опис необоротних активів. Із змісту вказаних документів вбачається, при проведенні інвентаризації ліквідатором встановлено відсутність будь-яких активів та матеріальних цінностей у боржника (т. 13 а.с. 168, 169-174, 178-188).

До того ж третіх осіб, які мають перед ТОВ «Неаполь-Сервіс» дебіторську заборгованість та осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника ліквідатором також не виявлено.

Щодо дотримання справедливого балансу між інтересами боржника та його кредиторів, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Як зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 12.12.2019 у даній справі: «Закриття провадження у справі про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, що тривала упродовж восьми років, вимагає від суду врахування інтересів не тільки ліквідатора боржника, якому складно завершити процедуру ліквідації на предмет повернення майна боржника, яке перебуває у Криму, на непідконтрольній території України, а також майнових інтересів кредиторів, які визнані у процедурі ліквідації, чиї вимоги складають сукупно до 2,9 млн. грн., та вони мають законні очікування щодо завершення ліквідаційної процедури боржника з відповідним задоволенням або не задоволенням їх вимог».

Із матеріалів справи вбачається, що кредитор АТ «Родовід банк» на засіданнях комітету кредиторів пропонував ліквідатору здійснити повторну реалізацію нерухомого майна, яке було відчужене на відповідному аукціоні, результати якого визнані недійсними.

Як зазначалось вище, місцезнаходженням такого майна є м. Сімферополь АРК, яка є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

У свою чергу, кредиторами, які знаходяться не на тимчасово окупованій території у справі про банкрутство ТОВ «Неаполь-Сервіс» є Головне управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі (конкурсний кредитор) та АТ «Родовід банк» (забезпечений кредитор).

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Родовід банк» як забезпечений кредитор отримав певну суму коштів від першочергової реалізації майна, та які не повернув до ліквідаційної маси у зв`язку із визнанням аукціону недійсним. А тому його вимоги вже є частково погашеними.

Крім того, розділом V Кодексу визначений порядок підготовки та проведення майна на аукціоні, за порушення якого настають наслідки визначенні у ст.73 Кодексу.

Ураховуючи особливості майна боржника, його повторна реалізація у встановленому Кодексом порядку є ускладненою (зокрема, але не виключно, відсутня актуальна інформація щодо майна, яка необхідна для оголошення), та не призведе до задоволення очікувань АТ «Родовід банк» (продаж майна за більш високою ціною), проте, може мати зворотній напрямок для кредиторів у даній справі (збільшення витрат, пов`язаних із процедурою банкрутства).

Аналізуючи зміст принципів господарського судочинства, зокрема, принципу рівності перед законом і судом, суд вважає, що захищаючи права однієї особи не можна порушувати при цьому права інших осіб (конкурсних кредиторів, ліквідатора, фізичних (юридичних) осіб, які за результатами аукціону від 30.09.2013 придбали майно боржника, тощо).

Отже, розглядаючи звіт ліквідатора судом у своїй сукупності, взяті до уваги як інтереси (права) конкурсного кредитора так і забезпеченого, а також права ліквідатора як учасника даної справи, так і інших осіб, права та обов`язки яких зачіпає дана справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Кодексу після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Так, ліквідатором банкрута надано суду ліквідаційний баланс станом на 07.09.2019, із змісту якого вбачається, що станом на початок та кінець звітного періоду у ТОВ «Неаполь-Сервіс» відсутні грошові кошти. Водночас, у ліквідаційному балансі відображена поточна кредиторська заборгованість за: «короткострокові кредити банків 1695,2», «розрахунками з бюджетом 1098,9», «розрахунками зі страхування 0,9», «інші поточні зобов`язання 2795» (т. 14 а.с. 137-138). Крім того, судом встановлено, що ліквідаційний баланс складений відповідно до форми, яка встановлена Національним положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73.

При цьому, відповідно до листа №П/99-99-11-02-02-14 від 31.01.2015 (т. 7 а.с. 95) у ТОВ «Неаполь-Сервіс» відсутні відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах.

До того ж, ліквідатором складений реєстр непогашених вимог кредиторів у загальній сумі 2 956 997,10грн, які не були задоволені у зв`язку із недостатністю майнових активів та грошових коштів у банкрута (т. 14 а.с. 132-136).

Згідно з ч. 7 ст. 64 Кодексу вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Частиною 1 ст. 65 Кодексу, зокрема, встановлено, що господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Так, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №923/1062/14).

Частина 2 ст. 65 Кодексу передбачає, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 90 Кодексу встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт, зокрема, ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 34/5005/525/2012).

Ураховуючи зазначене, з огляду на здійснення ліквідатором усіх можливих та адекватних дій, які визначені Кодексом, щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута, особливість якої полягає у місцезнаходженні останнього та його майна на тимчасово окупованій території, зважаючи на те, що у ТОВ «Неаполь-Сервіс» відсутнє майно, а здійснення задоволення вимог кредиторів частина яких також перебуває на території АРК є ускладненою, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження ліквідаційного балансу, звіту ліквідатора та закриття провадження у справі №5002-17/1718-2011.

У випадках, передбачених пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню (ч. 4 ст. 90 Кодексу).

Керуючись ст.ст. 12, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 61, 65, 90 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (ідентифікаційний код 33326246).

2. Ліквідувати юридичну особу банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, просп. Кірова/ вул. Леніна, буд. 29/1, офіс 410, ідентифікаційний код 33326246).

3. Зобов`язати державного реєстратора провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (ідентифікаційний код 33326246) та виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, просп. Кірова/ вул. Леніна, буд. 29/1, офіс 410, ідентифікаційний код 33326246) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Вимоги, не погашені у зв`язку із недостатністю майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, просп. Кірова/ вул. Леніна, буд. 29/1, офіс 410, ідентифікаційний код 33326246) вважати погашеними.

5. Повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (ідентифікаційний код 33326246) арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015, 08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Першотравнева, 23-Б, оф. 54) припинити.

6. Провадження у справі №5002-17/1718-2011 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Неаполь-Сервіс» (95000, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, просп. Кірова/ вул. Леніна, буд. 29/1, офіс 410, ідентифікаційний код 33326246) закрити.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу, ухвала набрала законної сили 09.11.2020 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 02.12.2020.