ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020м. ДніпроСправа № 904/1995/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фортіс-лайт" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 18; ідентифікаційний код 23919473; e-mail: )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантремстрой" (49000, м. Дніпро, вул. Журналістів, 1; ідентифікаційний код 38940402; e-mail: )

про стягнення 110 439 грн. 60 коп.

без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фортіс-лайт" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1758/20 від 13.04.2020р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантремстрой" 110 439 грн. 60 коп., що складає 88 728 грн. 00 коп. - заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 22.10.2018р. №05/22, 14 194 грн. 51 коп. - пені, 4 436 грн. 40 коп. - штрафу, 2 474 грн. 59 коп. - 3% річних та 606 грн. 10 коп. - інфляційних втрат.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2020р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Надалі, позивачем подано заяву (вх.№19596/20 від 05.05.2020р.), відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фортіс-лайт", як постачальником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантремстрой", як покупцем, було укладено договір поставки №05/22 (надалі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та вчасно у повному обсязі оплатити товар у кількості, за найменуванням і цінами, зазначеними у рахунках-фактурах та видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кількість та асортимент товару, адреси, строки і умови поставки кожної конкретної партії товару, що постачається згідно з договором, погоджуються та визначаються сторонами у замовленнях.

За умовами пункту 2.1. Договору товар поставляється партіями відповідно до замовлень покупця, в яких зазначається асортимент, кількість товару, строк та умови поставки. Замовлення подається в усному (за телефоном) або письмовому вигляді (факсом або електронною поштою). На підставі таких замовлень сторони узгоджують, складають та підписують Специфікацію, яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.2. Договору поставка товару за договором здійснюється на умовах DAP за адресою, вказаною покупцем у замовленні на поставку товару, або на умовах ЕХW (з додатково узгодженого в заявці складу), визначених правилами Інкотермс-2010. За погодженням між сторонами можуть бути застосовані інші умови поставки, передбачені Інкотермс-2010.

Датою поставки вважається дата підписання обома сторонами видаткової накладної, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. Доставка здійснюється в термін, що вказано у Специфікації (пункт 2.3. Договору).

Згідно з пунктом 2.4. Договору при передачі товару постачальник зобов`язаний передати необхідну документацію на товар, а покупець зобов`язаний прийняти товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару покупцю, а також надати постачальнику належним чином оформлене доручення на отримання товарно-матеріальних цінностей відповідною особою.

Відповідно до пункту 3.2. Договору покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар на умовах 100% передплати (авансовий платіж), на підставі рахунків, які виставляються постачальником, не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до дати поставки відповідної партії товару, якщо інше не вказано у Специфікації.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що розрахунок здійснюється в національній валюті України - гривні, у безготівковій банківській формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку останнього. Оплата вважається такою, що відбулась, з моменту зарахування відповідних коштів у повному обсязі на поточний рахунок постачальника.

За умовами пункту 4.2. Договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем:

- за якістю - під час передачі товару представнику покупця;

- за кількістю - під час передачі товару представнику покупця згідно з даними, зазначеними у відповідній видатковій накладній.

Відповідно до пункту 6.4. Договору у разі порушення покупцем умов пункту 3.2. договору, він зобов`язаний сплатити постачальнику, за вимогою постачальника, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 6.5. Договору у випадку порушення покупцем умов та строків, визначених у пункті 3.2. договору, більше ніж на 10 календарних днів, останній додатково сплачує постачальнику, за вимогою постачальника, штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що договір набирає чинності та вступає в дію в момент підписання його сторонами і діє до 31.12.2018р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії договору не виявить ініціативу щодо його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на умовах, викладених у ньому.

Специфікацією від 22.10.2018р. до договору (Додаток 1) сторони узгодили поставку такого товару:

1. Опора 12 АSО 60/250-F(3), у кількості 6 шт., на суму 73 200 грн. 00 коп. без ПДВ, 87 840 грн. 00 коп. з ПДВ;

2. Арматура фундаменту М20.1500, у кількості 6 шт., на суму 9 600 грн. 00 коп. без ПДВ.

Загальна вартість товару за вказаною Специфікацією складає 99 360 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 16 560 грн. 00 коп.

Згідно зі Специфікацією умови оплати: позиція 1 - 50% передплата, 50% - протягом 21 календарного дня після відвантаження; позиція 2 - 100% протягом 21 календарного дня після відвантаження.

За умовами Специфікації термін поставки: позиція 2 - два тижні, позиція 1 - строк поставки відсутній.

Як вбачається, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 94 968 грн. 00 коп., у тому числі: опору 12 АSО 60/250-F(3), у кількості 6 шт., на суму 73 200 грн. 00 коп. без ПДВ, 87 840 грн. 00 коп. з ПДВ (за позицією 1 Специфікації) відповідно до видаткової накладної від 01.04.2019р. № 7 та кронштейн Т-балка (1,5м) у кількості 6 шт., на суму 5 940 грн. 00 коп. без ПДВ, 7 128 грн. 00 коп. з ПДВ, який у Специфікації відсутній.

По позиції 2 Специфікації до Договору докази поставки товару відсутні.

Відповідно до пункту 3.2. Договору покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар на умовах 100% передплати (авансовий платіж), на підставі рахунків, які виставляються постачальником, не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до дати поставки відповідної партії товару, якщо інше не вказано у Специфікації.

Згідно зі Специфікацією умови оплати: позиція 1 - 50% передплата, 50% - протягом 21 календарного дня після відвантаження.

Як вбачається, умови договору та Специфікації не містять строку здійснення 50% передплати за товар позиції 1 Специфікації.

Матеріали справи містять рахунок на оплату від 25.03.2019 №15 на суму 87 840 грн. 00 коп., який, з урахуванням листа відповідача від 28.03.2019р. №28/03-1, оплачено у сумі 6 240 грн. 00 коп.

Отже, заборгованість за товар за позицією 1 Специфікації становить 81 600 грн. 00 коп. та відповідно до умов Специфікації мала бути оплачена протягом 21 календарного дня після відвантаження, тобто до 22.04.2019р. включно.

Що стосується строку оплати товару, поставленого за видатковою накладною №29 від 26.04.2019р. на суму 7 128 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається, умови Договору не містять визначеної дати поставки товару - кронштейн Т-балка (1,5м), у кількості 6 шт., на суму 7 128 грн. 00 коп. з ПДВ.

Тому не підлягають застосуванню умови пункту 3.2. Договору щодо 100% передплати не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до дати поставки відповідної партії товару.

Отже, суд вважає, що товар - кронштейн Т-балка (1,5м), який було поставлено за Договором, про що є посилання у видатковій накладній від 26.04.2019р. № 29, враховуючи положення статті 692 Цивільного кодексу України, мав бути оплачений 26.04.2019р.

Таким чином, загальна заборгованість за поставлений позивачем товар становить 88 728 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 88 728 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.4. Договору у разі порушення покупцем умов пункту 3.2. Договору, він зобов`язаний сплатити постачальнику, за вимогою постачальника, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Позивач нарахував пеню за прострочення оплати товару за позицією 1 Специфікації у розмірі 14 194 грн. 51 коп., за період з 28.03.2019р. по 23.10.2019р.

Згідно з пунктом 6.5. Договору у випадку порушення покупцем умов та строків, визначених у пункті 3.2. Договору, більше ніж на 10 календарних днів, останній додатково сплачує постачальнику, за вимогою постачальника, штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Позивач нарахував штраф за прострочення оплати товару (опори, кронштейну) у розмірі 4 436 грн. 40 коп.

Проте, як зазначено вище, відповідачем (покупцем) не було порушено строки оплати товару, передбачені пунктом 3.2 Договору, як по оплаті за опору (умови оплати передбачені Специфікацією), так і за кронштейн (умовами Договору не визначена дата поставки, тому умови оплати, передбачені пунктом 3.2 Договору, не можуть бути застосовані), тому нарахування позивачем пені та штрафу є безпідставним.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 474 грн. 59 коп., за період з 23.04.2019р. по 30.03.2020р., та інфляційних втрат у розмірі 606 грн. 10 коп., за період з травня 2019р. по лютий 2020р., за прострочення оплати товару за позицією 1 Специфікації, суд зазначає таке.

Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід здійснювати на суму 81 600 грн. 00 коп., оскільки 25.03.2019р. відповідач частково оплатив товар за позицією 1 Специфікації на суму 6 240 грн. 00 коп.

Таким чином, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 399 грн. 40 коп. (з травня 2019р. по лютий 2020р.), а річні 2 298 грн. 80 коп. (з 23.04.2019р. по 30.03.2020р.).

Відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статями 123, 129, 178, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фортіс-лайт" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 18; ідентифікаційний код 23919473; e-mail: ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантремстрой" (49000, м. Дніпро, вул. Журналістів, 1; ідентифікаційний код 38940402; e-mail: ) про стягнення 110 439 грн. 60 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантремстрой" (49000, м. Дніпро, вул. Журналістів, 1; ідентифікаційний код 38940402) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фортіс-лайт" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 18; ідентифікаційний код 23919473) 88 728 (вісімдесят вісім тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 00 коп. - заборгованості за товар, 399 (триста дев`яносто дев`ять) грн. 40 коп. - інфляційних нарахувань, 2 298 (дві тисячі двісті дев`яносто вісім) грн. 80 коп. - річних та 1 371 (одна тисяча триста сімдесят одна) грн. 39 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

02.12.2020

Суддя Т.В. Загинайко