РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2020Справа № 910/5172/20

За позовомАкціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро»
простягнення 5482909,06 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаОлейнік Н.О.
від відповідача-1не з`явилися
від відповідача-2не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» заборгованість у розмірі 5482909,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (як лізингоодержувачем) умов укладеного з позивачем договору фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором було забезпечено порукою за договором поруки №DNH2LNІ06256/DP від 02.10.2014, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», позивач просить стягнути суму заборгованості з лізингоодержувача та поручителя солідарно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/5172/20, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 10.06.2020.

У підготовчих засіданнях 10.06.2020 та 25.06.2020 оголошувалась перерва до 25.06.2020 та 10.08.2020 відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2020.

У судовому засіданні 24.09.2020 оголошувалась перерва до 21.10.2020.

Судове засідання, призначене на 21.10.2020, за клопотанням позивача було відкладено на 11.11.2020.

20.10.2020 на електронну адресу суду та 22.10.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» надійшли пояснення до позовної заяви, в яких позивач зазначає, що заявлена до стягнення сума коштів у розмірі 3722352,57 грн є винагородою за користування майном, а не винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу.

Тобто у вказаних поясненнях позивачем фактично ставиться питання про стягнення з відповідачів суми коштів у розмірі 3722352,57 грн не як винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу, сплата якої передбачена п. 2.3.3 договору фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014, а як іншого виду лізингових платежів - винагороди за користування майном у порядку зовсім іншого пункту договору, а саме: пункту 2.4 договору фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014. При цьому, до пояснень позивачем додано новий розрахунок заборгованості, який до позовної заяви не додавався і в якому наведені показники, які підлягають застосуванню до вказаної у п. 2.4 договору фінансового лізингу формули для розрахунку винагороди за користування майном.

З наведеного слідує, що вищевказані пояснення до позовної заяви за своїм змістом є заявою про зміну предмета позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

За приписами ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що заява позивача про зміну предмета позову (пояснення до позовної заяви) подана після закриття підготовчого провадження, вказану заяву залишено судом без розгляду.

Більш того, згідно з ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Проте, доказів надсилання відповідачам вищевказаної заяви про зміну предмета позову з доданим до неї розрахунком позивач суду не надав, що є самостійною підставою для не прийняття такої заяви до розгляду та повернення її заявнику.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позов підтримав.

Відповідачі представників у судове засідання не направили, про причини неявки представників суд не повідомили.

Ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі з урахуванням п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020) було встановлено відповідачам строк для подання відзивів на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не менше, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала Господарського суду міста Києва від 17.04.2020 у справі №910/5172/20 була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (відповідачу-1) 24.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №189, а Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (відповідачу-2) - 27.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №200.

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», за змістом якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Відтак, строк для подання відзивів на позов у даній справі сплив 07.08.2020.

Однак, відзивів на позов відповідачами подано не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (лізингоодержувач) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (найменування якого було змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»; лізингодавець, Банк) було укладено договір фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк здійснює придбання у власність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Лізинг» (продавець), а потім передає лізингоодержувачу, а лізингоодержувач приймає від Банка в платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим Договором строки, на умовах фінансового лізингу (надалі - лізингу), майно - найменування, кількість, вартість та технічні характеристики якого вказуються в Специфікації (Додаток №1), що є невід`ємною частиною цього Договору.

У Специфікації майна (Додаток 1 до Договору) сторони погодили найменування майна, дані технічного паспорту, комплектність, дату випуску, серійний номер, вартість майна, а саме:

- Кормозбиральний комбайн Jaguar 850 profistar, №49209219, 2011 р.в., вартість з урахуванням ПДВ 3134894,40 грн;

- Подборщик трави Pick Up 300HD новий, №13501569, 2014 р.в., вартість з урахуванням ПДВ 295677,54 грн;

- Жатка сплошного среза RU-450 новая, №6608432, 2014 р.в., вартість з урахуванням ПДВ 755224,56 грн.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Договору вартість майна становить 3488163,75 грн, ПДВ 697632,75 грн, усього до сплати 4185796,50 грн. Авансовий платіж лізингоодержувача в рахунок сплати майна становить 10% від суми до сплати, зазначеної у п. 1.2 цього Договору, що становить 418579,65 грн та підлягає сплаті у день укладення Договору на рахунок, що зазначений у п. 1.5 цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що загальна сума цього договору становить 4185796,50 грн та складається з:

- суми авансового платежу 418579,65 грн, у відповідності до п. 1.4 цього Договору;

- загальної вартості лізингових платежів у частині, що йде на викуп вартості переданого лізингоодержувачу майна, 3767216,85 грн, згідно з графіком внесення лізингових платежів, зазначеним в Додатку №2, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком №2.

У Додатку №2 визначено, що графік лізингових платежів складається з:

- графіку відшкодування вартості майна, а саме: 25.02.2015 - 150688,67 грн, 25.08.2015 - 75344,34 грн, 25.09.2015 - 75344,34 грн, 25.10.2015 - 226033,01 грн, 25.11.2015 - 226033,01 грн, 25.08.2016 - 94180,42 грн, 25.09.2016 - 94180,42 грн, 25.10.2016 - 282541,26 грн, 25.11.2016 - 282541,26 грн, 25.08.2017 - 94180,42 грн, 25.09.2017 - 94180,42 грн, 25.10.2017 - 282541,26 грн, 25.11.2017 - 282541,26 грн, 25.08.2018 - 94180,42 грн, 25.09.2018 - 94180,42 грн, 25.10.2018 - 282541,26 грн, 25.11.2018 - 282541,26 грн, 25.08.2019 - 376721,70 грн, 01.10.2019 - 376721,70 грн;

- винагороди за відкриття рахунку у розмірі та порядку сплати згідно п. 2.3.1 Договору;

- винагороди за отримане у лізинг майно у розмірі та порядку сплати згідно п. 2.3.2 Договору;

- винагороди за моніторинг операції фінансового лізингу у розмірі та порядку сплати згідно п. 2.3.3 Договору;

- винагороди за користування майном у розмірі та порядку сплати згідно п. 2.4 Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору лізингоодержувач сплачує банку на рахунок, зазначений у п. 1.5 цього договору, згідно Додатку №2:

- Винагороду за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)» у розмірі 0,00 грн у день укладення цього договору (п.п. 2.3.1 Договору);

- Винагороду за отримане в лізинг майно у розмірі 12% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, і 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця (п.п. 2.3.2 Договору);

- Винагороду за моніторинг операції фінансового лізингу у розмірі 0,00 % від вартості майна, зазначеної у п. 1.2 цього договору, без урахування авансу, зазначеного у п. 1.4 цього договору, одноразово, у день укладення цього договору, що становить 0,00 грн (п.п. 2.3.3 Договору).

За змістом п. 2.4 Договору, лізингоодержувач сплачує банку на рахунок, зазначений у п. 1.5 цього договору, згідно Додатку №2 також винагороду за користування майном у розмірі, що розраховується за наведеною у вказаному пункті Договору формулою.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що передача банком та прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється згідно Акту прийому-передачі майна, зазначеним у Додатку №4, що є невід`ємною частиною цього Договору не пізніше 12 календарних днів після внесення авансового платежу, зазначеного у п. 1.4 цього Договору, на рахунок, зазначений у п. 1.5 цього Договору.

17.11.2014 за Актом прийому-передачі майна (Додаток №4 до Договору) Банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг майно, а саме: Кормозбиральний комбайн Jaguar 850 profistar, №49209219, 2011 р.в., вартість з урахуванням ПДВ 3134894,40 грн; Подборщик трави Pick Up 300HD новий, №13501569, 2014 р.в., вартість з урахуванням ПДВ 295677,54 грн; Жатка сплошного среза RU-450 новая, №6608432, 2014 р.в., вартість з урахуванням ПДВ 755224,56 грн; загальною вартістю 4185796,50 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 11.1 Договору строк дії цього договору з дати підписання цього договору до 01.10.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно із ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

З метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором фінансового лізингу, 02.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (Банк) було укладено договір поруки №DNH2LNІ06256/DP (надалі - Договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки предметом цього Договору є надання поруки поручителем перед Банком за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (лізингооднржувач) зобов`язань за Договором фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014 (Договір фінансового лізингу) з:

- сумою Договору фінансового лізингу, що становить 4185796,50 грн на взяття у лізинг майна згідно Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору фінансового лізингу, в тому числі авансового платежу лізингоодержувача, що становить 418579,65 грн;

- з терміном дії до 01.10.2019 у відповідності до умов п. 11.1 Договору фінансового лізингу;

- зі сплатою винагороди за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)» у розмірі 0,00 грн у день укладення Договору лізингу;

- за сплатою винагороди за отримане у лізинг майно у розмірі 12% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, і 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця;

- зі сплатою винагороди за моніторинг операції фінансового лізингу у розмірі 0,00% від вартості майна, зазначеної у п. 1.2 Договору фінансового лізингу, без урахування авансу, зазначеного у п. 1.4 Договору фінансового лізингу, одноразово, у день укладення Договору фінансового лізингу, що становить 0,00 грн; а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Договорі фінансового лізингу. Якщо під час виконання Договору фінансового лізингу зобов`язання лізингоодержувача, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Договором фінансового лізингу в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Підпунктом 2.1.2 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання лізингоодержувачем якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього Договору, Банк має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Банком вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Банка звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Банком як солідарний лізингоодержувач у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за Договором фінансового лізингу незалежно від факту направлення чи ненаправлення Банком поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1 Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 (як лізингоодержувачем) умов Договору №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014 в частині сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим вказує на наявність підстав для стягнення з відповідачів солідарно: 1013420,19 грн заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 257904,31 грн заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; 3722352,57 грн заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 489231,99 грн пені.

За правовою природою Договір №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014 є договором фінансового лізингу.

У відповідності до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно зі ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач передав, а відповідач-1 прийняв предмет лізингу, що підтверджується Актом прийому-передачі майна від 17.11.2014.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем-1 зобов`язання за Договором належним чином не виконувались та обумовлені Договором лізингові платежі були сплачені лише частково, внаслідок чого у відповідача-1 перед позивачем утворилась заборгованість по залишку вартості предмета лізингу у розмірі 1013420,19 грн та заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу (за отримане в лізинг майно) у розмірі 257904,31 грн.

Відповідачами факту існування заборгованості по залишку вартості предмета лізингу та заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу (за отримане в лізинг майно), а також розміру такої заборгованості належними та допустимими доказами не спростовано, наведений позивачем розрахунок не оспорено, жодних заперечень щодо заявлених вимог в ході розгляду справи не висловлено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов`язань за Договором фінансового лізингу в тому ж розмірі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату лізингових платежів у частині, що йде на викуп вартості переданого в лізинг майна, винагороди за всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.5 Договору поруки у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за Договором фінансового лізингу, лізингоодержувач та поручитель відповідають перед Банком як солідарні лізингоодержувачі.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по залишку вартості предмета лізингу у розмірі 1013420,19 грн та заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу (за отримане в лізинг майно) у розмірі 257904,31 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст.230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 8.1 Договору фінансового лізингу передбачено, що у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених п.п. 2.1, 2.4, 7.2.15, 8.14 цього договору та зазначених у Додатку №2, лізингоодержувач сплачує Банку, зокрема, пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем-1 грошового зобов`язання зі сплати обумовлених Договором лізингових платежів, вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно пені у розмірі 489231,99 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Також в рамках даної справи позивачем заявлено до стягнення з відповідачів заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 3722352,57 грн.

У Додатку №2 до Договору фінансового лізингу сторони погодили, що графік лізингових платежів складається, зокрема, з винагороди за моніторинг операції фінансового лізингу у розмірі та порядку сплати згідно п. 2.3.3 Договору.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору лізингоодержувач сплачує банку на рахунок, зазначений у п. 1.5 цього договору, згідно Додатку №2, винагороду за моніторинг операції фінансового лізингу у розмірі 0,00 % від вартості майна, зазначеної у п. 1.2 цього договору, без урахування авансу, зазначеного у п. 1.4 цього договору, одноразово, у день укладення цього договору, що становить 0,00 грн.

Тобто, п. 2.3.3 Договору, яким врегульовано питання сплати винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу, прямо визначено, що винагорода за моніторинг операції фінансового лізингу становить 0,00 грн.

Таким чином, нарахування позивачем лізингоодержувачу до сплати винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 3722352,57 грн суперечить умовам Договору та нормативно позивачем не обґрунтовано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачів винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 3722352,57 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладаються на позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (Україна, 04116, місто Київ, вулиця Шулявська, будинок 7, ідентифікаційний код 32736177) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (Україна, 30030, Хмельницька обл., Славутський р-н, село Ганнопіль, вулиця Миру, будинок 16, ідентифікаційний код 30929334) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість по залишку вартості предмета лізингу у розмірі 1013420 (один мільйон тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн 19 коп., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу (за отримане в лізинг майно) у розмірі 257904 (двісті п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот чотири) грн 31 коп., пеню у розмірі 489231 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч двісті тридцять одна) грн 99 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (Україна, 04116, місто Київ, вулиця Шулявська, будинок 7, ідентифікаційний код 32736177) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 13204 (тринадцять тисяч двісті чотири) грн 18 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (Україна, 30030, Хмельницька обл., Славутський р-н, село Ганнопіль, вулиця Миру, будинок 16, ідентифікаційний код 30929334) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 13204 (тринадцять тисяч двісті чотири) грн 18 коп.

6. Судовий збір за подання заяви про забезпечення позову залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.12.2020.

Суддя Ю.М. Смирнова