ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року м.Дніпро Справа № 16/193/09 (908/1490/20)

головуючого судді Паруснікова Ю.Б.,

суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 (суддя Черкаський В.І., повне рішення складено 25.09.2020) у справі № 16/193/09 (908/1490/20)

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», м. Запоріжжя

до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни, с. Степанівка Перша, Приазовський район, Запорізької області

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовінвест», м. Мелітополь, Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський аукціонний дім», м. Київ

про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про визнання недійсними результатів аукціону від 03.07.2019 з продажу майна банкрута.

Заява мотивована вчиненням порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», допущених як на етапі підготовки реалізації іпотечного майна, в частині визначення обсягу предмета застави, так і під час оформлення результатів аукціону в частині додержання строків укладення договору купівлі-продажу переможцем торгів з замовником аукціону і його нотаріального посвідчення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 у справі № 16/193/09 (908/1490/20) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано недоведеністю обставин, на які посилається позивач.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 у справі № 16/193/09 (908/1490/20) скасувати і ухвалити нове рішення, яким результати проведеного 03.07.2019 аукціону з продажу майна Фізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни визнати недійсними.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи, внаслідок чого ухвалене рішення є необґрунтованим, неправомірним і підлягає скасуванню.

На думку скаржника під час продажу майна, що є предметом забезпечення, ліквідатором порушено вимоги законодавства України щодо процедури підготовки і оформлення результатів аукціону.

Скаржник зазначає, що він є іпотекодержателем належного Фізичній особі-підприємцю Ріжко Л.П. АЗС на 125 заправок на добу, яка складається з адміністративної будівлі АЗС площею 10,51 м2, під літ. А-1, сховища ПММ АПБ-10 під літ. І, трансформаторної підстанції від літ. 2, вигрібної ями під літ. 3, вбиральні під літ. 4, навісу металевого під літ. 5, навісу європласт під літ. 6, мощення з/б та бетонування під літ. 7, 8, каналізації під літ. 10.

Однак, до виставленого на аукціон зазначеного іпотечного майна не увійшло сховище ПММ АПБ-10 під літ. І і трансформаторна підстанція під літ. 2, що за висновком скаржника свідчить про порушення встановленої положеннями статей 186, 187 Цивільного кодексу України заборони відокремлення складової частини речі при переході права власності на головну річ і положень статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки іпотекодержатель не надавав згоди на продаж лише частини об`єкта нерухомого майна, забезпеченого заставою.

Також скаржник посилається на порушення положень статей 50, 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо укладення переможцем торгів договору купівлі-продажу нерухомого майна і його нотаріального посвідчення у строку, який не може перевищувати десяти днів з дати підписання протоколу аукціону.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Фізична особа-підприємець Ріжко Лідія Павлівна у відзиві на апеляційну скаргу заперечили проти її доводів, просила залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Фізична особа-підприємець Ріжко Л.П. зазначає, що аукціон з продажу заставного майна проведений у відповідності до норм чинного законодавства України, що встановлено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2019 і рішенням від 13.04.2020 у справі № 16/193/09, які набрали законної сили, тому доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що не підлягає зміні або скасуванню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просило залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» вважає безпідставними посилання скаржника, що продаж ліквідатором заставного майна всупереч вимог статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» здійснено за відсутності згоди кредитора, оскільки згоду на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» надало листом від 12.10.2018.

Товариство зазначає, що згода заставного кредитора отримувалась на майно, яке виявлено у процедурі ліквідації під час інвентаризації активів боржника, в той час як законодавством не передбачений обов`язок ліквідатора отримувати згоду заставного кредитора на продаж майна перед кожними торгами, що узгоджується з правовою позиціє Верховного Суду, викладеною зокрема у справах № 903/481/16, № 904/3719/15, № 904/10898/16.

Відповідно до виданого Приазовським БТІ Запорізької області витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.10.2010 встановлено, що сховище ППМ АПБ-10 і трансформаторна підстанція демонтовані, а передача цього майна банкрутом в іпотеку банку не підтверджена матеріалами справи, що встановлено Господарським судом Запорізької області в ухвалі від 28.05.2019 у справі № 16/193/09, внаслідок чого господарський суд дійшов висновку про відсутність порушень у діях керуючого реалізацією під час передачі на продаж з аукціону заставного майна без сховища та трансформаторної підстанції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.04.2020 по справі № 16/193/09 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» визнано право власності на заставне майно боржника, реалізоване 03.07.2019 на відкритих торгах (аукціоні).

У зазначеному судовому рішенні місцевий господарський суд зазначив, що протокол № 0314 про проведення аукціону від 03.07.2019 є підставою для державної реєстрації права власності на спірне майно.

Арбітражний керуючий Овсієнко Алла Вікторівна у відзиві на апеляційну скаргу заперечила проти її доводів з тих же підстав, що і Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовінвест».

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження і відкрито провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 у справі № 16/193/09 (908/1490/20).

Від Фізичної особи-підприємця Ріжко Л.П. і представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні 01.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 14.09.2009 у справі № 16/193/09 Фізичну особу-підприємця Ріжко Лідію Павлівну визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру.

Господарським судом Запорізької області під час розгляду скарги на дії ліквідатора у справі № 16/193/09 (ухвала суду від 28.05.2019) встановлено, що 12.10.2007 ВАТ «Державний ощадний банк України» уклало з Фізичною особою Ріжко Лідією Павлівною договір кредитної лінії № 195, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 550000,00 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 195 від 12.10.2007, 20.10.2007 ВАТ «Державний ощадний банк України» (іпотекодержатель) та Фізична особа ОСОБА_1 (іпотекодавець) уклали іпотечний договір № 195.

Згідно з пунктом 1.2 Іпотечного договору іпотекодавець передав іпотекодержателю наступне нерухоме майно: автозаправну станцію на 125 заправок на добу, що розташована по вул. Шевченко, 28-а, у с. Степанівка Перша, Приазовського району, Запорізької області, яка складається: з адміністративної будівлі, черепашкової, обкладеної цеглою, загальною площею 10, 51 м2 літ. А-1, сховища ПММ АПБ-10 з металу № 1, трансформаторної підстанції металевої № 2, вигрібної ями № 3, вбиральні № 4, навісу металевого № 5, навісу європласт № 6, замощення № № 7, 8, каналізації № 10.

Господарським судом встановлено, що до укладення Іпотечного договору між ОСОБА_1 та ФОП Могилевець О.Є 18.11.2004 укладений договір підряду, відповідно до якого проведені роботи щодо демонтажу відпрацьованого обладнання (сховище ПММ і трансформаторної підстанції).

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27672690 від 18.10.2010 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на автозаправну станцію на 125 заправок на добу, розташовану по АДРЕСА_1 , яка складається: з адміністративної будівлі з черепашника, обкладеної цеглою, загальною площею 10,51 м2, на плані зазначеної літ. А-1; вигрібної ями, на плані зазначеної за № 3; вбиральні на плані зазначеної за № 4; навісу металевого на плані зазначеного за № 5; навісу європласт на плані зазначеного за № 6; замощення з/б бетонування на плані зазначених за № 7, 8; каналізації на плані зазначеної за № 10. Примітка: демонтовані: № 1 сховище ППМ АПБ-10, № 2 трансформаторна підстанція.

На виконання вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражним керуючим Овсієнко Аллою Вікторівною 14.08.2018 проведена інвентаризація активів банкрута Фізичної особи-підприємця Ріжко Л.П.

Проведеною інвентаризацією встановлена наявність у банкрута на праві власності нерухомого майна автозаправної станції на 125 заправок, яка знаходиться по

АДРЕСА_1 , розташована на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0043 і складалася: з адміністративної будівлі черепашкової обкладеної цеглою загальною площею 10,51 м2 літ. А-1; вигрібної ями № 3; вбиральні № 4; навісу металевого № 5; навісу європласт № 6; замощення № 7, 8; каналізації № 10.

Результати інвентаризації затверджено на засіданні комітету кредиторів Фізичної особи-підприємця Ріжко Л.П., оформленому протоколом № 20 від 20.08.2018 року.

Під час процедури погашення боргів Фізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни стало відомо, що виявлене під час інвентаризації майно є предметом забезпечення та знаходиться у заставі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Арбітражний керуючий 05.10.2018 на адресу заставного кредитора направив лист про погодження реалізації заставного майна.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 28.05.2019 у справі № 16/193/09 набрала законної сили.

Листом від 12.10.2018 за вих. №107.20/2-1827 Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» надало згоду на реалізацію майна, що належить на праві власності Фізичній особі-підприємцю Ріжко Лідії Павлівні і знаходиться по АДРЕСА_1 .

03 липня 2019 року проведено відкриті торги (аукціон) з реалізації майна Фізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни автозаправочної станції на 125 заправок на добу, розташованої по АДРЕСА_1 , яка складається: з адміністративної будівлі, загальною площею 10, 51 м2 (літ. А-1), вигрібної ями (літ. № 3), вбиральні (літ. № 4), навісу металевого (літ. № 5), навісу євро пласт (літ. № 6), замощення з/б, бетонування (літ. № 7, 8), каналізації (літ. № 10).

Переможцем аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовінвест». Ціна реалізації майна 93224,94 грн.

Арбітражний керуючий Овсієнко А.В. 08.07.2019 отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський аукціонний дім» повідомлення про повну сплату ціни реалізації переможцем аукціону.

Арбітражний керуючий Овсієнко А.В. 11.07.2019 підписала з переможцем аукціону Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» акт про передання права власності на придбане нерухоме майно. В той же день переможець аукціону підписав договір купівлі-продажу придбаного на аукціоні майна.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.04.2020 по справі № 16/193/09 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» визнано право власності на нерухоме майно автозаправну станцію на 125 заправок на добу, яка знаходиться по вул. Шевченко, 28-а, у с. Степанівка Перша, Приазовського району, Запорізької області, розташовану на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0043, яка складалася: з адмінбудівлі АЗС на 125 з/д операторської з черепашника обкладеної цеглою загальною площею 10,51 м2 (літ. А-1); вигрібної ями бетонної (№ 3); вбиральні з цегли (№ 4); навісу металевого (№ 5); навісу європласт (№ 6); мощення з/б, бетонування (№ 7, 8); каналізації (№ 10).

Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.04.2020 набрало законної сили.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом розгляду у даній господарській справі є заява заставного кредитора про визнання недійсними результатів проведеного 03.07.2019 аукціону з продажу майна банкрута.

Апеляційний господарський суд зазначає, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У даній справі підготовка та проведення аукціону з продажу майна боржника здійснювалася відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та до набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства, тому слід керуватися законом, чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції на час спірних правовідносин), оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо добросовісності та розсудливості, дотримання балансу інтересів боржника та кредиторів.

Приписами частини 3 статті 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» прямо передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Виходячи з положень наведеної норми, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.

За змістом позовної заяви та доводів апеляційної скарги, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк» не ставить під сумнів дотримання процедури продажу майна банкрута, як то обрання організатора торгів, належності процедур організації продажу спірного майна, дотримання процедури продажу спірного майна.

При цьому, єдиними підставами звернення з відповідною заявою слугували обставини продажу майна за відсутності згоди заставного кредитора і порушення переможцем аукціону встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строків укладення договору купівлі-продажу майна за результатами проведеного аукціону.

Враховуючи викладене, апеляційний господарськи суд зауважує на необхідності врахування принципу диспозитивності у межах даного позову про визнання недійсним результатів аукціону майна банкрута.

Згідно із частиною 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Матеріалами справи (лист від 12.10.2018 за вих.№ 107.20/2-1827) підтверджується надання заставним кредитором згоди ліквідатору на продаж майна боржника, що є предметом забезпечення автозаправна станція на 125 заправок на добу, яка знаходиться по вул. Шевченко, 28-а, у с. Степанівка, Приазовського району, Запорізької області.

Таким чином, ліквідатор виконав вимоги частини четвертої статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосовно продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, за згодою кредитора, а отримання окремих згод забезпеченого кредитора на проведення повторного та другого повторного аукціонів від ліквідатора Законом не вимагається.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень частини четвертої статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосовно відсутності згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута на повторному та другому повторному аукціоні викладено у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 903/481/18, від 29.03.2018 у справі № 904/3719/15, від 26.04.2018 у справі № 18/1355/12, від 17.05.2018 у справі № 915/220/14, від 17.05.2018 у справі № 905/3594/15, від 03.07.2018 у справі № 904/10898/16, від 11.07.2018 у справі № 11/5025/46/12.

Доводи скаржника стосовно часткового продажу (без трансформаторної підстанції і сховища ПММ АПБ-10) автозаправної станції на 125 заправок на добу, що є предметом укладеного 12.10.2007 банком як іпотекодержателем з ОСОБА_1 як іпотекодавцем договору іпотеки № 195, не відповідають встановленим господарським судом обставинам справи.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву судове рішення, що набрало законної сили.

Господарським судом Запорізької області під час розгляду в межах справи № 16/193/09 скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії ліквідатора боржника (ухвала суду від 28.05.2019) та вирішення спору про визнання укладеного ліквідатором договору купівлі-продажу майна недійсним встановлено, що сховище ПММ АПБ-10 і трансформаторна підстанція не належать на праві власності Фізичній особі-підприємцю Ріжко Л.П. і речові права за нею на це майно не зареєстровані.

Місцевим господарським судом встановлено, що боржник у даній справі є власником автозаправної станції на 125 заправок на добу, яка знаходиться по вул. Шевченко, 28-а, у с. Степанівка Перша, Приазовського району, Запорізької області і складається з наступного майна: адміністративної будівлі черепашникової, обкладеної цеглою, загальною площею 10,51 м2 літ. А-1; вигрібної ями № 3; вбиральні № 4; навісу металевого № 5; навісу європласт № 6; замощення № 7, 8; каналізації № 10.

Також судом встановлено, що силовий трансформатор типу ТМ-40/10-65 Y 1 № 1020242 та ємність для збереження палива ПММ АПБ-10, які були встановлені на території автозаправної станції, що є предметом іпотеки за договором № 195 від 12.10.2007, не належали Фізичній особі-підприємцю Ріжко Лідії Павлівні.

Відсутність у власності боржника вищезазначених складових забезпеченого майна також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27672690 від 18.10.2010.

Крім того, як правильно зазначив місцевий господарський суд, неможливо встановити склад переданого Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» за договором іпотеки № 195 від 12.10.2007 майна Фізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни, оскільки матеріали справи не містять акту приймання-передачі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно виконання ліквідатором вимог частини 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо отримання згоди заставного кредитора на продажу майна банкрута, яке є предметом забезпечення та продажу на аукціоні всього майна, яке було предметом іпотеки.

При цьому колегія суддів акцентує увагу, що рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 16/193/09 від 13.04.2020 і ухвала від 28.05.2019 ні ким не оскаржувались, у тому числі Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», набрали законної сили, а тому обставини і правові висновки, наведені у зазначених судових рішеннях, повинні враховуватись колегією суддів при вирішенні даної справи.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника щодо визнання недійсними результатів аукціону з підстав порушення переможцем аукціону встановлених статтею 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строків укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом забезпечення, та його нотаріального посвідчення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» переможець торгів повинен протягом п`яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка.

Строк оплати може бути продовжено за згодою організатора аукціону, але не довше ніж на десять календарних днів, за умови сплати переможцем торгів не менш як 50 відсотків ціни продажу майна (частина 5 статті 71 Закону).

Наслідки невиконання обов`язку із сплати ціни майна встановлені статтею 73 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до частини 1 якої у разі відмови або ухилення переможця торгів від підписання договору купівлі-продажу майна протягом п`яти днів з дня отримання цього договору гарантійний внесок йому не повертається і замовник аукціону має право запропонувати укласти договір купівлі-продажу майна учасникові торгів, яким запропонована найбільш висока ціна порівняно з ціною майна, запропонованою іншими учасниками торгів, за винятком переможця торгів.

Переможець аукціону 08.07.2019 сплатив повну ціну реалізованого на аукціоні 03.07.2019 майна, а 11.07.2019 підписав договір купівлі-продажу, у зв`язку з чим апеляційний господарський суд доходить висновку про відсутність порушень встановлених частиною 4 статті 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строків виконання переможцем аукціону обов`язку зі сплати придбаного на аукціоні майна.

Апеляційний господарський суд зазначає, що строків посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, придбаного на аукціоні Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не встановлює, а лише зазначає про обов`язковість його нотаріального посвідчення (частина 4 статті 51 Закону).

У зв`язку з відмовою нотаріуса від посвідчення договору купівлі-продажу придбаного на аукціоні 03.07.2019 нерухомого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» звернулося до господарського суду з позовом про визнання права власності на це майно.

Господарський суд Запорізької області дійшов висновку, що протокол № 0314 проведення аукціону від 03.07.2019 є підставою для державної реєстрації права власності на спірне майно, тому рішенням від 13.04.2020 у справі № 16/193/09 визнав за Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовінвест» право власності на нерухоме майно автозаправну станцію на 125 заправок на добу, яка знаходиться по вул. Шевченко 28-а, у с. Степанівка Перша, Приазовського району, Запорізької області, розташованої на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0043, яка складалася: з адмінбудівлі АЗС на 125 з/д операторської з черепашника, обкладеної цеглою, загальною площею 10,51 м2 (літ. А-1); вигрібної ями бетонної (№ 3); вбиральні з цегли (№ 4); навісу металевого (№ 5); навісу європласт (№ 6); мощення з/б, бетонування (№ 7, 8); каналізації (№ 10).

При цьому, колегія суддів зауважує, що за умови оплати об`єкту проданого з аукціону заставного майна, Банк не може вважатись зацікавленою особою стосовно доводів щодо несвоєчасного підписання і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки кошти за проданий обєктоб`єктмані в повному обсязі, що основною метою проведення аукціону.

З огляду на викладене доводи, покладені скаржником в обґрунтування вимог та заперечень апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 у справі № 16/193/09 (908/1490/20) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 у справі № 16/193/09 (908/1258/20) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 03.12.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд