ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/315/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому cудовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за первісним позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця"

до відповідача: Акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод"

про стягнення штрафу в сумі 299971 грн 43 коп.,

за зустрічним позовом: Акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод"

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця"

про стягнення 1499857 грн 14 коп. заборгованості за порушення строків оплати по договору,

за участю:

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Волосянко Р. О.

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Остап`юк М. П.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Суть спору.

АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулося до господарського суду з позовом (первісним) до АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення штрафу в сумі 299971 грн 43 коп.

АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернулося до господарського суду з позовом (зустрічним) до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" про стягнення 1499857 грн 14 коп. заборгованості за порушення строків оплати по договору.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 23.04.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 21.05.2020; учасникам справи встановлено строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Розгляд справи в підготовчих судових засіданнях 21.05.2020, 24.06.2020 та 07.08.2020 відкладався на 24.06.2020, 07.08.2020 та 08.09.2020.

В судовому засіданні 24.06.2020 представник відповідача подав суду зустрічну позовну заяву № 633/06 від 23.06.2020 (вх. № 8923/20), в якій просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 08.09.2020 постановлено: зустрічний позов АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" прийняти до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.10.2020.

Розгляд справи по суті 06.10.2020 відкладено на 29.10.2020.

В судовому засіданні 29.10.2020 оголошено перерву до 17.11.2020.

Вирішення процесуальних питань у даній справі здійснювалось судом з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Позиції сторін щодо первісного позову.

Позивач за первісним позовом, мотивуючи заявлені позовні вимоги, вказує на порушення відповідачем за первісним позовом господарських зобов`язань, в частині термінів надання послуг по договору, наслідком чого стало застосування до нього господарсько-правової відповідальності шляхом стягнення штрафу.

Правова позиція АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" щодо первісного позову письмово викладена у позовній заяві, доповненнях до позовної заяви б/н від 22.06.2020 (вх. № 7652/20 від 23.06.2020) та у відповіді на відзив б/н від 27.08.2020 (вх. № 11136/20 від 31.08.2020).

Відповідач за первісним позовом проти задоволення первісного позову заперечив, вказавши при цьому на те, що роботи по ремонту вагонного уповільнювача ним, як виконавцем, виконано у встановлені договором строки, однак без поважних причин не прийняті замовником.

Письмово правова позиція АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" щодо даного спору викладена у відзиві на позовну заяву № 634/06 від 23.06.2020 (вх. № 7691/20 від 24.06.2020).

Позиції сторін щодо зустрічного позову.

Позивач за зустрічним позовом, мотивуючи заявлені вимоги, вказує на неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом договірних зобов`язань в частині проведення оплати за виконану роботу.

Правова позиція АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" щодо зустрічного позову письмово викладена у зустрічній позовній заяві.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення зустрічного позову заперечив, вказавши на те, що оплату не проведено, у зв`язку з тим, що роботи позивачем за зустрічним позовом виконано поза межами строку дії договору, на який його було укладено сторонами.

Письмово позиція АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" щодо зустрічного позову викладена у відзиві на зустрічну позовну заяву б/н від 27.08.2020 (вх. № 11135/20 від 31.08.2020).

Представником АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" подано до суду заяву № 1164/10 від 29.10.2020 (вх. № 14666/20 від 29.10.2020) про вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу після завершення розгляду справи та заяву № 1240/11 від 17.11.2020 (вх. № 15808/20 від 17.11.2020) з доказами, які підтверджують факт понесених витрат на правову допомогу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

30.09.2019 між АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (замовник) та АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (виконавець) укладено договір № ДОН/ШЧ-2-19475/НЮ-В, відповідно до п. 1.1 та 1.2 якого виконавець зобов`язався виконати по заявці замовника капітальний ремонт вагонного уповільнювача у кількості 1 одиниця, а замовник зобов`язався прийняти надані виконавцем послуги та своєчасно здійснювати їх оплату в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Сума за договором складає 1499857 грн 14 коп., в т. ч. ПДВ 20 % 249976 грн 19 коп., яка визначається на підставі наданих виконавцем планових калькуляції з обов`язковим наданням розшифровок по статтям витрат (п. 2.1 договору).

Згідно п. 2.3 договору оплата за виконаний ремонт по даному договору, передбачених п. 1.1 здійснюється згідно актів здачі-приймання наданих послуг.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що після укладення договору замовник надсилає заявку на надання послуг виконавцю в письмовій формі. В заявці має бути вказано перелік пошкодженого обладнання, заводський номер та характеристика пошкоджень, контактна особа, адреса відправника та реквізити платника. прийом вагонного уповільнювача в ремонт по комплектації проводиться на території виконавця у присутності представника замовника і оформлюється актом за підписами обох сторін. Представник замовника надає виконавцю копію дефектної відомості.

Виконання ремонту проводиться частинами або повністю протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової заявки замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до приймання робіт з капітального ремонту вагонного уповільнювача (п. 3.2 договору).

Як вказують п. 3.3 та 3.4 договору після завершення робіт з ремонту вагонного уповільнювача, виконавець зобов`язаний невідкладно повідомити про це замовника листом. По завершенню надання послуг виконавець подає замовнику акт здачі-приймання наданих послуг.

Здача-прийом наданих послуг здійснюється на території виконавця впродовж 15 днів з моменту отримання повідомлення замовником про готовність до здачі результату послуг і оформлюється актом (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору представники замовника на протязі 10 календарних днів, з дня отримання актів здачі-приймання наданих послуг, зобов`язані підписати їх та направити виконавцю.

Термін виконання ремонту, згідно п. 6.1 договору, не більше 89 календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт виконавцю (згідно тендерної пропозиції).

Виконавець зобов`язується: забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором (п. 8.1.1 договору), відшкодувати збитки завдані замовнику внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору (п. 8.1.2 договору), забезпечити якісне надання послуг (п. 8.1.3 договору), виконувати усі вимоги замовника з приводу надання послуг (п. 8.1.4 договору).

Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги (п. 8.2.1 договору).

Замовник зобов`язується: прийняти від виконавця обладнання з підписанням акту здавання-приймання послуг (п. 8.3.2 договору), оплатити надані послуги згідно з умовами цього договору (п. 8.3.3 договору)

Замовник має право вимагати належного виконання виконавцем зобов`язань за даним договором (п. 8.4.1 договору), здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність виконавця, технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами надання послуг (8.4.2 договору), відмовитися від даного договору та вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не розпочав надання послуг або надає їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором, стає неможливим (п. 8.4.4 договору), ініціювати внесення змін у даний договір, вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності істотних порушень виконавцем умов даного договору (п. 8.4.5 договору).

Виконавець за даним договором несе наступну відповідальність: за порушення термінів надання послуг, визначених цим договором, виконавець має сплатити штраф у розмірі 20 % від вартості ненаданих в строк послуг (п.п. 1 п. 9.3 договору).

Сторони у п. 14.1 договору погодили, що у разі виявлення невідповідності якості наданих послуг встановлених вимогам, невиконання даного договору більше ніж на 15 календарних днів, замовник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, повідомивши про це виконавця.

У всьому іншому, не передбаченому умовами даного договору, відносини сторін регулюються нормами ЦК України, ГК України (п. 14.2 договору).

Пунктом 17.1 договору встановлено термін дії договору - з моменту його підписання сторонами і по 20.12.2019.

На підставі акту № 1 здачі в ремонт вагонного уповільнювача типу КВ-3 за договором № ДОН/ШЧ-2-19475/НЮ-В від 30.09.2019, складеного 26.11.2019, АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (виконавець) прийняв від АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (замовника) в ремонт вагонний уповільнювач типу КВ-3 в кількості одна штука згідно умов вищевказаного договору.

06.02.2020 відповідач звернувся до позивача з проханням направити на адресу заводу представників для приймання робіт з капітального ремонту вагонного уповільнювача та складання акту здачі-приймання наданих послуг. Дата прибуття - 17-18 лютого 2020 року. Даний факт підтверджує лист № 150/02 від 06.02.2020.

Листом № 744/1442 від 02.10.2019 повідомлено АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод", що відправлення та доставка уповільнювача залізничним транспортом може зайняти довготривалий час, що приведе до скорочення часу на виконання капітального ремонту. При цьому звернено увагу на закінчення терміну дії договору - 20.12.2019.

У відповідь на вказаний вище лист АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" повідомив АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" про те, що готовий приступити до виконання ремонту уповільнювача та просив забезпечити доставку уповільнювача в ремонт залізничним транспортом (лист № 1099/10 від 08.10.2019).

АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" надала згоду на початок виконання робіт, з кінцевим терміном до 20.12.2019.

У грудні 2019 року АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернувся до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" з листом № 1598/12 з проханням про продовження терміну дії договору, враховуючи значний об`єм робіт з капітального ремонту вагонного уповільнювача.

13.03.2020 АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернувся до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" з листом № 349/03, в якому просив здійснити оплату за виконану роботу. До листа долучено акт приймання-передачі наданих послуг, калькуляція вартості послуг та рахунок-фактура.

06.04.2020 АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" повторно звернувся до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" з листом з проханням підписати акт та оплатити кошти.

27.04.2020 АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулося до АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" з листом № 744/665, в якому повідомив останнього про те, що на теперішній час приймання робіт з капітального ремонту вагонного уповільнювача та складання акту здачі-приймання наданих послуг можливе виключно після рішення суду. При цьому зазначено, що причиною неприбуття їх представників для прийняття вагонного уповільнювача та складання акту було закінчення терміну дії договору.

06.05.2020 АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернувся до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" з листом № 468/05, в якому повідомлено про те, що саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке було виконано належним чином однією зі сторін. Таким чином, закінчення строку дії договору не припиняє невиконання зобов`язання між сторонами. Крім того, повідомлено, що виконання робіт виконано в межах строку встановленого сторонами у договорі.

АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернувся до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" з претензією-вимогою на загальну суму 1499857 грн 14 коп. за № 469/05 від 06.05.2020 (за порушення строків оплати за виконану роботу).

На даний момент вартість виконаних робіт не сплачено.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Укладаючи договір № ДОН/ШЧ-2-19475/НЮ-В від 30.09.2019 сторони погодили всі його істотні умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2019 АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" передало, а АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" прийняло в ремонт вагонний уповільнювач типу КВ-3 в кількості одна штука згідно умов вищевказаного договору.

З урахуванням п. 6.1 договору, строк виконання ремонту - до 23.02.2020.

06.02.2020, на виконання умов договору, а саме п. 3.3 та 3.4, АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернувся до АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" з проханням направити на адресу заводу представників для приймання робіт з капітального ремонту вагонного уповільнювача та складання акту здачі-приймання наданих послуг. Дата прибуття - 17-18 лютого 2020 року.

Враховуючи п. 3.5 договору АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" повинно було з`явитися до АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" до 20.02.2020 для прийняття наданих послуг та оформлення акту, а до 30.02.2020 - підписати такі акти.

Разом з тим, до сьогоднішнього дня, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" не підписало акту приймання робіт з капітального ремонту вагонного уповільнювача та не прийняло його з ремонту, незважаючи на численні прохання виконавця ремонту.

Варто зазначити, що з моменту передачі вагонного уповільнювача - 26.11.2019 до 26.04.2020 (протягом більше 150 днів з моменту передачі вагонного уповільнювача в ремонт) АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" не вчиняла жодних дій, які б свідчили про намір отримати відремонтований вагонний уповільнювач.

Суд також зазначає, що на момент підписання акту здачі в ремонт вагонного уповільнювача типу КВ-3 за договором № ДОН/ШЧ-2-19475/НЮ-В від 30.09.2019, складеного 26.11.2019 за № 1 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) знав, що на ремонт фактично виділено 25 календарних днів (з 26.11.2020 до 20.12.2019), проте не ініціював внесення змін до укладеного ним договору та не змінив строк виконання робіт у договорі (не більше 89 календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт виконавцю).

Більше того, жодним чином не відреагував на направлений йому АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" лист щодо продовження строку дії договору (грудень 2019 року).

Пунктами 8.4.1 - 8.4.5, 14.1 договору сторони погодили право замовника на розірвання договору в односторонньому порядку чи відмову від договору у разі невиконання чи неналежного виконання умов договору виконавцем, тощо.

Однак, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" не скористалося такими правами. Матеріали справи не містять інформації, яка б підтвердила протилежне.

Частина 4 ст. 849 ЦК України надала право замовнику у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Тобто, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" мала можливість зупинити виконання робіт 20.12.2019 (до закінчення строку дії договору) та сплатити виконавцю за частину проведених ремонтних робіт, однак і таким правом не скористалося.

Сторони у договорі, зокрема у п. 9.3, погодили те, що виконавець має сплатити штраф у розмірі 20 % від вартості тільки ненаданих в строк послуг. Станом на 20.12.2019 (закінчення строку дії договору) роботи частково були виконані, що не враховано АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" при нарахуванні штрафу.

Додатково суд зазначає, що у разі здійснення господарської діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Таким чином, приймаючи до уваги загальні положення стосовно ведення господарської діяльності, позивач мав би самостійно передбачати відповідні наслідки у разі погодження умов договору № ДОН/ШЧ-2-19475/НЮ-В від 30.09.2019, укладеного між сторонами та неналежного його виконання.

Верховний Суд при розгляді справи № 910/1121/19 про стягнення коштів зазначив, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3 та 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати принцип "contra proferentem" (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав) при тлумаченні положень договорів в рамках розгляду судових спорів.

Висновки Верховного Суду, які ґрунтуються на принципі "contra proferentem", свідчать про те, що сторонам слід детально прописувати положення договорів, оскільки будь-які неточності будуть тлумачитися проти них. Нерозуміння природи договору не звільняє від обов`язку його виконання.

Судом встановлено, що первісні позовні вимоги заявлено у зв`язку з невиконанням договору, в частині строків виконання робіт.

В свою чергу договір містить вказівку на строк виконання зобов`язання - не більше 89 календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт виконавцю. Чіткої вказівки на те, що строк виконання робіт обмежується строком дії договору сам договір не містить.

Крім того, варто зазначити, що позивач не прийняв виконані роботи до цього часу, відтак не може вказати на фактичну кількість днів прострочки, яка на його думку існує.

Беручи до уваги наведене, суд не вбачає правових підстав для застосування до АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" відповідальності у вигляді штрафу в сумі 299971 грн 43 коп. за порушення строків виконання робіт.

Разом з тим, суд вважає, що саме АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" порушило умови договору стосовно прийняття та оплати за виконані роботи.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З наведеного вище вбачається, що замовник відмовився прийняти виконану роботу та підписати відповідний акт. Замовником не було складено будь-яких актів, які б вказували на причини такого неприйняття (такі як: наявність недоліків, виконання робіт з порушенням строків, тощо).

Більше того, АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" направляло на адресу АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акти виконаних робіт, однак такі залишились не підписаними з боку останнього.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", 27.04.2020, вже після звернення до суду з даним позовом, у листі № 744/665 від 27.04.2020 адресованому АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" вказало на причину неприбуття представників для прийняття вагонного уповільнювача та складання акту - закінчення терміну дії договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору.

Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.

Отже, враховуючи те, що роботи по ремонту вагонного уповільнювача виконано виконавцем у повному обсязі, про що свідчать відповідні акти (не підписані з суб`єктивних причини замовником), суд вважає, що замовник зобов`язаний сплатити їх вартість виконавцю, в силу як норм ЦК України, так і положень укладеного між сторонами договору.

Висновок суду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Водночас, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.02.2009 у справі "Олюджіч проти Хорватії", навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення. Принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України", від 07.10.2010 у справі "Богатова проти України"). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до норм ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В контексті наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні первісного позову, судовий збір понесений первісним позивачем слід залишити за останнім. Що стосується зустрічного позову, то зважаючи на повне його задоволення судовий збір слід покласти на відповідача за зустрічним позовом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2020 між Адвокатським бюро "Романа Волосянка" (бюро) та Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський локомотиво-ремонтний завод" укладено договір про надання правової допомоги № 11/05-2018, згідно п. 1.1 якого клієнт доручає, а бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Договір діє з моменту погодження усіх істотних умов, підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього, а припиняється через три роки з дня його укладення (п. 4.1 договору, п. 1 додаткової угоди № 6 від 28.05.2019 до договору).

Додатковою угодою № 7 від 04.05.2020 сторони погодили вартість послуг: консультація - 700 грн 00 коп., ознайомлення з матеріалами справи - 300 грн 00 коп. - тривалістю до 30 хв., 500 грн 00 коп. - тривалістю понад 600 грн 00 коп.; збір доказів - 300 грн 00 коп./год.; вивчення проблемних, аналіз документів і законодавства, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору - 700 грн 00 коп./год.; складання процесуальних документів - 1500 грн 00 коп. - 3000 грн 00 коп./год.; представництво інтересів в суді - 700 грн 00 коп./год.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В підтвердження факту надання відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) послуг з правової допомоги адвокатом долучено до матеріалів справи підписаний та скріплений печатками сторін акт приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги): на суму 13500 грн 00 коп. (1400 грн 00 коп. - дві консультації; 2100 грн - вивчення проблеми, аналіз документів і законодавства, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору (три год.); 2500 грн 00 коп. - складання обґрунтованого відзиву з викладом заперечення проти позову у даній справі; 3000 грн 00 коп. - складання зустрічної позовної заяви; 300 грн 00 коп. - ознайомлення з матеріалами справи; 2100 грн 00 коп. - у судових засіданнях 08.09.2020, 29.10.2020, 17.11.2020.

Виконані роботи оплачено АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення: № 10988 від 05.05.2020 на суму 4000 грн 00 коп.; № 11566 від 24.06.2020 на суму 4000 грн 00 коп., № 12904 від 30.10.2020 на суму 5500 грн 00 коп.

Судом перевірено акт виконаних робіт та встановлено відповідність вказаних робіт та їх вартість реально виконаним.

Отже, витрати на правову допомогу в сумі 13500 грн 00 коп. понесені відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) є документально підтвердженими та підлягають стягненню з позивача за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом).

Керуючись cт. 13, 73, 74, 86, 129, 165, 178, 202, 236, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні первісного позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" до відповідача Акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення штрафу в сумі 299971 грн 43 коп. - відмовити.

Судовий збір в сумі 4499 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн 57 коп. залишити за позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом).

Зустрічний позов Акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" про стягнення 1499857 грн 14 коп. заборгованості за порушення строків оплати по договору - задоволити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; ідентифікаційний код 40150216) на користь Акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (76018, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Залізнична, будинок 22; ідентифікаційний код 13655435) - 1499857 (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 14 коп. заборгованості за порушення строків оплати по договору, 22497 (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто сім) грн 86 коп. - судового збору та 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. - витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2020.

Суддя Т. В. Стефанів