Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" листопада 2020 р. Справа № 5023/5847/11 (922/2668/20)

вх. № 2668/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом :

ФОП Ринського Владислава Леонідовича в особі ліквідатора арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича, м. Харків, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Поліс"

до 1) фізичної особи ОСОБА_2 ,

2) фізичної особи ОСОБА_3

3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 ,

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович

про визнання недійсним договору

в межах справи № 5023/5847/11 про банкрутство ФОП Ринського Владислава Леонідовича

за участю:

представника ОСОБА_1 - адвоката Лукашова В.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець Ринський В.Л. в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору, в якій просив суд: визнати недійсним іпотечний договір від 17.08.2017, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 1796; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 21927901 від 17.08.2017; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження - заборона на нерухоме майно № 21927067 від 17.08.2017; стягнути з відповідачів судові витрати.

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа №5023/5847/11 про банкрутство ФОП Ринського Владислава Леонідовича. Справу розглядає суддя Яризько В.О.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2020 справу № 5023/5847/11 (922/2668/20) передано на розгляд судді Яризьку В.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2020 задоволено самовідвід судді Яризька В.О. від розгляду позовної заяви ОСОБА_4 в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору (справа №5023/5847/11 (922/2668/20)). Передано позовну заяву ОСОБА_4 в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого судді відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 справу № 5023/5847/11 (922/2668/20) передано на розгляд судді Казарцевій В.В.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 572/2020 від 31.08.2020, у зв`язку з довготривалою відпусткою судді Казарцевої В.В., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений повторний автоматизований розподіл справи № 5023/5847/11 (922/2668/20).

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями справа № 5023/5847/11 (922/2668/20) призначена для розгляду судді Усатому В.О.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд враховуючи, що позовну заяву ФОП Ринського В.Л. в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В. (вх. № 2668/20 від 20.08.2020) подано без додержання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, залишив її без руху, повідомив заявника про допущені недоліки та надав десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їхнього усунення, а також попередив ФОП Ринського В.Л. в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В. про те, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У встановлений судом строк позивачем усунено вказані недоліки та надано відповідні докази.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву про усунення недоліків, ухвалою суду від 25.09.2020 прийнято позовну заяву ФОП Ринського В.Л. в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В. (вх.№2668/20 від 20.08.2020) до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.10.2020.

20.10.2020 до суду від представника відповідача Кайдалова Ф.М. надійшло клопотання (вх. № 4075) про об`єднання позовних заяв в одне провадження. Заявник просить об`єднати позовне провадження, яке перебуває на розгляді у судді Кононової О.В., за позовною заявою ТОВ "ФК "Поліс" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_1 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., ФОП Ринський В.Л. в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В. про застосування наслідків нікчемності іпотечного договору від 17.08.2017, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та позовного провадження, яке перебуває на розгляді у судді Усатого В.О., за позовною заявою ФОП Ринського В.Л. в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова В.В до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи - ТОВ "ФК "Поліс", ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання недійсним іпотечного договору від 17.08.2017, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1796 по справі № 5023/5847/11 про банкрутство ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно до Наказу Господарського суду Харківської області від 15.10.2020, суддя Усатий В.О. перебував у відпустці з 19.10.2020 по 23.10.2020, тому судове засідання, призначене на 22.10.2020, не відбулося.

Ухвалою суду від 26.10.2020, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.11.2020, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 10.11.2020.

Ухвалою суду від 10.11.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "ФК "Поліс"; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича; відкладено підготовче засідання на 24.11.2020.

24.11.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді, подана представником ОСОБА_1 адвокатом Лукашовим В.В., в якій заявник просив суд відвести суддю Усатого В.О. від розгляду справи № 5023/5847/11 (922/2668/20) за позовною заявою ОСОБА_4 в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору.

Присутній у судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав надану заяву про відвід судді.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді (вх. № 27296 від 24.11.2020), суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді (вх. № 27296) надійшла до суду 24.11.2020, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції господарського суду Харківської області, тобто, в день судового засідання, у зв`язку з чим зазначена заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді мотивована тим, що на думку заявника існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 посилається на ухвалу господарського суду Харківської області у складі судді Усатого В.О. від 13.12.2018 у справі №5023/5847/11 (про задоволення заяви ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння; визнання за ОСОБА_4 права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 101; витребування від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 101).

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2018 у справі № 5023/5847/11 скасовано; відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. №26308 від 09.08.2016), а в подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2020 постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2018 у справі №5023/5847/11 скасовано повністю, справу у відповідній частині щодо розгляду заяви ліквідатора фізичної особи-підприємця Ринського В.Л. - арбітражного керуючого Корольова В. В. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ФОП Ринського Владислава Леонідовича направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що предметом договору іпотеки від 17.08.2017 з реєстровим №1796 (який позивач просить визнати недійсним) є майно, відносно якого суд у складі судді Усатого В.О. вже приймав судове рішення, яке в подальшому було скасовано. На думку ОСОБА_1 , повторний розгляд вимог, які заявлені в поданій ліквідатором позовній заяві, тим же самим складом суду (суддя Усатий В.О.) викликають сумнів у неупередженості судді.

Також, ОСОБА_1 у заяві про відвід посилається на ст. 36 ГПК України (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи), зазначаючи, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Крім того, ОСОБА_1 у своїй заяві звертає увагу на те, що суддею Яризько В.О., який також приймав участь у розгляді справи, 21.08.2020 було задоволено самовідвід.

Щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд зазначає, що наведені в заяві про відвід судді обставини, які, на переконання заявника, свідчать про упередженість судді Усатого В.О. у даній справі, не підтверджують наявності об`єктивних підстав для відводу судді, зважаючи на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні по справі "Олександр Волков проти України" зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно зі ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Як було зазначено вище, ухвалою господарського суду Харківської області у складі судді Усатого В.О. від 13.12.2018 у справі № 5023/5847/11, зокрема, задоволено заяву ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння; визнання за ОСОБА_4 права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 101; витребування від ОСОБА_1 на користь Ринського Владислава Леонідовича нежитлових приміщень 1-го поверху №1, 2, 3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 101.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2018 у справі № 5023/5847/11 скасовано; відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. №26308 від 09.08.2016).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2020 постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2018 у справі № 5023/5847/11 скасовано повністю, справу у відповідній частині щодо розгляду заяви ліквідатора фізичної особи-підприємця Ринського В.Л. - арбітражного керуючого Корольова В. В. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ФОП Ринського Владислава Леонідовича направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Предметом договору іпотеки від 17.08.2017 з реєстровим № 1796, який позивач просить визнати недійсним нежитлові приміщення 1-го поверху №1, 2, 3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , проте, в поданій позовній заяві ліквідатор заявляє вимоги про визнання недійсним договору іпотеки, а не щодо майна, відносно якого суд у складі судді Усатого В.О. вже приймав судове рішення, як зазначає у заяві про відвід ОСОБА_1 .

Тобто, предмет позову та його підстави не співпадають з вимогами ліквідатора, за наслідками розгляду яких винесено ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2018 у справі № 5023/5847/11 (у складі судді Усатого В.О.), при цьому, в даному випадку розглядається нова позовна заява, а не відбувається новий розгляд справи судом першої інстанції після скасування рішення суду, як передбачає норма статті 36 ГПК України, на яку посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами (абз. 2 п. 1.2.1. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18).

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п. 58).

Наведені заявником доводи про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ОСОБА_1 ґрунтується виключно на припущеннях щодо упередженості судді Усатого В.О., оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 35 ГПК України, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлений ОСОБА_1 відвід судді Усатому В.О. (вх. № 27296 від 24.11.2020) необґрунтованим.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу з розгляду справи № 5023/5847/11 (922/2668/20) з огляду на наступне.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Зрозуміло, що це впливає майже на всі аспекти кар`єри судді: від його підготовки до призначення, підвищення на посаді чи вжиття дисциплінарних заходів.

Незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені.

Звернення ОСОБА_1 із заявою про відвід судді Усатому В.О. можуть свідчити про спробу заявника вплинути на суд з метою подальшого ухвалення судового рішення на користь відповідачів, на стороні яких вона є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а також є обставинами, які можуть викликати у інших учасників справи сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені, з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді Усатого В.О. при розгляді справи № 5023/5847/11 (922/2668/20), суддя Усатий В.О. дійшов висновку про заявлення самовідводу з розгляду справи № 5023/5847/11 (922/2668/20) за позовом ОСОБА_4 в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича (3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Поліс") до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (3-і особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович) про визнання недійсним договору.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вважати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Усатому В.О. (вх. № 27296 від 24.11.2020) необґрунтованим.

Задовольнити самовідвід судді Усатого В.О. від розгляду справи №5023/5847/11 (922/2668/20) за позовом ОСОБА_4 в особі ліквідатора (керуючого реалізацією) арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича (3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Поліс") до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (3-і особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович) про визнання недійсним договору.

Передати справу № 5023/5847/11 (922/2668/20) для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого судді відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 листопада 2020 року.

Суддя Усатий В.О.