ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"30" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3371/20

Господарський суд Одеської області у складі судді - Петрова В.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВ.А.ХОЛДІНГ" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" неустойки в сумі 96382,00 грн. у порядку ст.147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020 р. до господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВ.А.ХОЛДІНГ" (заявник) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" (боржник) неустойки в сумі 96382,00 грн. Вимоги заявника обґрунтовані наступним.

20.08.2018 р. ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" (покупець) та ТОВ "Нива" (постачальник) уклали договір № 293/КП на поставку пшениці 5-го, 6-го класу урожаю 2018 року у мінімальній кількості 61,0 т. по ціні 5750,00 грн. з ПДВ (20%) за одну метричну тону загальною попередньою вартістю 350750,24 грн. на умовах EXW- склад/елеватор ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ". Доставка товару здійснюється не пізніше 30.09.2018 р. засобами та за рахунок постачальника (п.п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 договору).

Так, заявник зазначає, що у цей же період ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" перерахувало боржнику передоплату за товар за вказаним договором у розмірі 350750,24 грн. згідно платіжного доручення № 2574 від 22 08.2018 р.

При цьому заявник вказує, що додатковою угодою № 1 від 09.04.2019 р. до договору сторони змінили предмет поставки з пшениці врожаю 2018 року на аналогічний товар врожаю 2019 року, а також подовжили строк поставки товару по 31.07.2019 р. включно.

Наразі заявник зауважує, що 08.07.2019 р. на виконання умов договору № 293/КП та додаткової угоди № 1 боржник поставив ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" частину заявленого об`єму пшениці врожаю 2019 року у кількості 23,938 т загальною вартістю 129265,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № 24 від 08.07.2019 р. Однак, як стверджує заявник, у порушення взятих на себе за договором № 293/КП зобов`язань ТОВ "Нива" так і не поставило ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" у термін до 31.07.2019 р. залишковий об`єм пшениці у кількості 37,07 т на суму 221485,04 грн. (350750,24 грн. авансового платежу - 129265,20 грн. вартості переданого товару).

Водночас, як зауважує заявник, у січні 2020 р. ним було направлено боржнику вимогу вих. № 12-юр про повернення суми 221485,04 грн. передоплати, сплату неустойки, а також заявив про відмову від договору № 293/КІІ згідно ст. 665 ЦК України, однак зазначену вимогу боржник проігнорував, залишивши її без відповіді та без задоволення.

Між тим заявник додає, що 17.04.2020 р. для врегулювання розрахунків сторін ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" склало та направило на електронну адресу боржника проект додаткової угоди № 2 до договору № 293/КП від 06.02.2020 р., яким запропонувало останньому відстрочити повернення суми 221485,04 грн. на строк до 01.08.2020 р. із нарахуванням відсотків за користування коштами, однак вказаний проект додаткової угоди боржник також залишив без належної уваги, без відповіді та без підпису.

Поряд з цим заявник вказує, що 05 жовтня боржник платіжним дорученням № 112 від 05.10.2020 р. повернув ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" суму 221485,04 грн. передоплати за непоставлений товар, проте не оплатив неустойку згідно п. 5.4 договору.

Так, згідно п. 5.4 договору за порушення строків поставки товару постачальник (боржник) зобов`язаний сплатити заявнику неустойку у розмірі 50 гривень за кожну тону непоставленого товару за кожний день прострочення.

Отже, як стверджує заявник, у зв`язку із порушенням боржником строків поставки товару, яке мало місце під час дії договору № 293/К11, заявник на підставі п. 5.4 вказаного договору нарахував боржнику суму 96382,01 грн. неустойки.

Згідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

В ч. 1, 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, 15.01.2020 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВ.А.ХОЛДІНГ" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" вимогу від 14.01.2020 р. № 12-юр про повернення передоплати та сплати штрафу на загальну суму 529166,04 грн., в якій заявник, зокрема, керуючись ст.ст. 525, 526, 665 ЦК України, повідомив боржника про відмову від договору поставки № 293/КП від 20.08.2018 р.

Таким чином, господарським судом встановлено, що позивач, пред`явивши боржнику вказану вище вимогу від 14.01.2020 р., припинив з 14.01.2020 р. дію договору поставки № 293/КП від 20.08.2018 р.

В свою чергу суд вважає, що вимоги заявника про стягнення неустойка за порушення боржником строків поставки товару за договором поставки № 293/КП від 20.08.2018 р. не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки вказаний вище договір поставки припинив свою дію з 14.01.2020 р.

Крім того, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення безспірної грошової заборгованості, однак заявлена ТОВ "РІВ.А.ХОЛДІНГ" неустойка у зв`язку із порушенням боржником строків поставки товару не може вважатися безспірною, оскільки заявник сам вказує, що боржник заперечує стосовно неї та відмовляється її оплачувати, а відтак між сторонами існує спір.

Отже, в даному випадку суду необхідно досліджувати надані заявником докази, надавати їм оцінку та перевірити правильність та обґрунтованість нарахування неустойки у сумі 96382,00 грн. Натомість діюче процесуальне законодавство встановлює, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник в свою чергу має обґрунтувати свої вимоги та надати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

З огляду на викладене, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВ.А.ХОЛДІНГ" не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147-148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВ.А.ХОЛДІНГ" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" неустойки в сумі 96382,00 грн. - відмовити.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Петров