номер провадження справи 15/126/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 Справа № 908/1958/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участі секретаря судового засідання Осоцький Д.І. розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Профіт-Поінт, 69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64Д, оф. 6

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства Деметра, 72150, Запорізька область, Приморський район, с. Новопавлівка, вул. Петра Григоренка, буд. 68

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Шумейко І.П., адвокат, Ордер серія АР № 1020189 від 28.08.2020;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору

31.07.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Профіт-Поінт, м. Запоріжжя до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства Деметра, Запорізька область, Приморський район, с. Новопавлівка про стягнення коштів в розмірі 1 690 500,00 грн за договором на поставку гороху майбутнього врожаю № 29-04/2020-13 від 29.04.2020, з яких: сума попередньої оплати товару у розмірі 1 380 000,00 грн, неустойка в розмірі 172 500,00 грн, штраф у розмірі 138 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020 справу № 908/1958/20 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 04.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1958/20, присвоєно справі номер провадження 15/126/20. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.08.2020.

24.09.2020 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої позивач збільшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1 934 300,00 грн за договором на поставку гороху майбутнього врожаю № 29-04/2020-13 від 29.04.2020, з яких: сума попередньої оплати товару у розмірі 1 380 000,00 грн, неустойка в розмірі 416 300,00 грн, штраф у розмірі 138 000,00 грн.

12.10.2020 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої позивач збільшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1 958 500,00 грн за договором на поставку гороху майбутнього врожаю № 29-04/2020-13 від 29.04.2020, з яких: сума попередньої оплати товару у розмірі 1 380 000,00 грн, неустойка в розмірі 440 500,00 грн, штраф у розмірі 138 000,00 грн.

Розглянувши заяви позивача про збільшення позовних вимог суд приймає їх до розгляду, позов розглядається з урахуванням заяв позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 02.11.2020. Відкладено підготовче засідання на 12.10.2020.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкладено підготовче засідання на 29.10.2020.

19.10.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

28.10.2020 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в порядку ст. 46 ГПК України та повернення сплаченого судового збору. У зв`язку з оплатою відповідачем 14.09.2020 коштів в розмірі 115000,00 грн, 21.09.2020 в розмірі 100 000,00 грн, 19.10.2020 в розмірі 170 000,00 грн, всього на загальну суму 385 000,00 грн, що зараховується в рахунок неустойки, просить суд стягнути на свою користь суму попередньої оплати в розмірі 1 380 000,00 грн, суму неустойки в розмірі 394 700,00 грн, штраф в розмірі 138 000,00 грн, всього на загальну суму 1 912 700,00 грн. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 28 690,50 грн покласти на відповідача. Повернути позивачу з Державного бюджету суму судового збору в розмірі 687,00 грн.

Відповідно до п. 2, ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд приймає її до розгляду, позов розглядається з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/1958/20 до судового розгляду по суті на 12.11.2020.

09.11.2020 до суду від відповідача надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву та заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.11.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.11.2020. Представник позивача присутній у судовому засіданні надав заяву від 10.11.2020 про відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 27 600,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання щодо своєчасної поставки товару на підставі договору на поставку гороху майбутнього врожаю № 29-04/2020-13 від 29.04.2020. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати товару в розмірі 1 380 00,00 грн, а також нараховані за порушення строків поставки товару, неустойку в розмірі 172 500,00 грн, а також штраф у розмірі 138 000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст.ст. 526, 530, 610, 612, 655, 656, 662, 663, 664, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 265 Господарського кодексу України. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 23.11.2020 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові б/н від 31.07.2020 (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог б/н від 21.09.2020, б/н від09.10.2020 та заяви про зменшення розміру позовних вимог б/н від27.10.2020 ), відповіді на відзив б/н від 14.09.2020.

Відповідач у призначені судові засідання не з`являвся. 07.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 01.09.2020, в якому відповідач заперечив у повному обсязі проти вимог позивача. Відповідач вважає, що обґрунтування позивача, наведеного у позовній заяві, недостатньо для задоволення позовних вимог, а саме для стягнення суми заборгованості 1 380 000,00 грн, неустойки в розмірі 172 500,00 грн та штрафу у розмірі 138 000,00 грн. На думку відповідача для виконання договору можна було б укласти додаткові угоди про відтермінування строку поставки або про зміну зобов`язання з поставки товару сплатою грошей в еквіваленті рівному вартості такого товару. А зміна позивачем умов договору в односторонньому порядку, як то замість поставки товару вимагається сплата грошей, не допускається, що підтверджується п. 8.1 зазначеного договору. Фактично своїми діями позивач в односторонньому порядку розриває зазначений договір. Крім того, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними також з тих підстав, що виконання рішення суду в примусовому порядку призведе до дестабілізації діяльності відповідача, внаслідок чого буде втрачена можливість підготовки підприємства до проведення осінньо-польових робіт товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування неможливості своєчасного виконання зобов`язання відповідач посилається на умови п. 6.1. договору (сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання у наслідок обставин непереборної сили). Враховуючи посуху в Запорізькій області, відповідач телефоном повідомляв позивача про настання обставин непереборної сили. Крім того, відповідач вважає, що договір поставки № 29-04/2020-13 від 29.04.2020 є таким, що не відповідає вимогам закону в частині обов`язку по сплаті штрафу у розмірі 10% від суми вартості недопоставленого товару та обов`язку по сплаті пені в розмірі 0,5% від суми вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення. За викладених обставин просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів за наявними в матеріалах справи документами.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу Оберіг.

В судому засіданні 23.11.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено 03.12.2020.

Заслухавши доводи представника позивача та дослідивши надані докази, суд установив наступне.

29.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю Профіт-Поінт (покупець, позивач) та Приватним сільськогосподарським підприємством Деметра (продавець, відповідач) укладено договір на поставку гороху майбутнього врожаю № 29-04/2020-13.

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах цього договору продавець у визначений сторонами строк передає покупцю у власність горох врожаю 2020 року, вирощений та зібраний на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення продавця загальною посівною площею 128 га (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його.

Період поставки: товар поставляється в термін з 01 липня 2020 року до 06 липня 2020 року. Поставка вважається здійсненою в момент підписання акту приймання-передавання товару на базисі поставки відповідно до умов цього договору або видаткової накладної (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 1.5. договору, кількість товару: на момент укладення договору сторони визначили початкову (базову) кількість товару у розмірі 250 тонн.

Згідно з п. 1.7. договору загальна вартість товару: сторони визначили базову загальну вартість товару за договором у розмірі 1 380 000,00 грн, в т.ч. ПДВ.

Пунктом 3.1. договору сторони обумовили, що покупець до 07.05.2020 включно зобов`язується перерахувати попередню оплату за товар, передбаченої у п. 1.7. договору, у розмірі 1 380 000,00 грн.

Остаточний розрахунок вартості товару здійснюється з урахуванням загальної вартості поставленого товару, визначеної у п. 1.7. договору (п. 3.2. договору).

Платіжними дорученнями № 933 від 30.04.2020 на суму 1 380 000,00 грн позивачем перераховано відповідачеві оплату за товар за договором № 29-04/2020-13. У графі «призначення платежу» було допущено технічну помилку щодо дати укладення договору, а саме зазначено невірно 30.04.2020 замість правильної дати 29.04.2020, однак номер договору, сторони і сума повністю збігаються.

Відповідач свої обов`язки за договором не виконав, врожай гороху, в розмірі 250 тон, не поставив.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині поставки товару стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 1 380 000,00 грн в примусовому порядку.

Згідно з приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджено матеріалами справи. З огляду на викладене, вимоги, щодо стягнення суми попередньої оплати товару в розмірі 1 380 000,00 грн підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 394 700,00 грн та штраф у розмірі 138 000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В той же час відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Пунктом 5.4. договору сторони обумовили, що у разі виконання покупцем п. 3.1. договору та невиконання продавцем пунктів 1.1.-1.5. цього договору, з продавця стягується договірна неустойка у розмірі 0,5; від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 10 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 відсотків вартості недопоставленого товару.

Перевіривши розрахунок штрафу та неустойки, суд вважає його вірними, а суми штрафу у розмірі 138 000,00 грн та неустойки у розмірі 394 700,00 грн обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на безпідставність вимоги про стягнення з нього штрафу та неустойки, оскільки прострочення виконання зобов`язання зумовлене дією форс-мажорних обставин, судом не приймається з тих підстав, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів настання таких обставин, а також не надано доказів повідомлення позивача про настання таких обставин в порядку п. 6.2. договору та не надано доказів укладення сторонами договору про перенесення строків виконання поставки в порядку п. 6.1. договору.

Щодо посилань відповідача на невідповідність вимогам закону договору № 29-04/2020-13 від 29.04.2020 в частині обов`язку по сплаті штрафу та неустойки, суд зазначає, що за приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Крім того, в пункті 4.2. договору зазначено, що продавець підтверджує, що укладення та виконання ним цього договору не суперечить нормам чинного законодавства України та відповідає його вимогам, а також підтверджує те, що укладення та виконання ним цього договору не суперечить цілям його діяльності, положенням його установчих документів чи інших локальних актів.

Відповідачем не надано доказів оскарження в судовому порядку договору поставки № 29-04/2020-13 від 29.04.2020.

Щодо посилання відповідача на безпідставність зарахування повернутих коштів в рахунок штрафних санкцій, а не попередньої оплати необхідно зазначити, що суд вважає безпідставним такі твердження.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Враховуючи те, що судом установлено неналежне виконання відповідачем умов договору, кошти, які перераховувались ним під час розгляду справи у сумі 115 000,00 грн платіжне доручення від 14.09.2020 № 443, у сумі 100 000,00 грн платіжне доручення від 21.09.2020 № 450, у сумі 170 000,00 грн банківська виписка від 27.10.2020, як кошти на повернення оплати за непоставлений горох, правомірно зараховувались позивачем в рахунок погашення неустойки. Умовами договору на поставку гороху майбутнього врожаю від 29.04.2020 № 29-04/2020-13 не передбачено черговості погашення вимог за грошовими зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень на позов не надано.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

За змістом позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 27 600,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю Профіт-Поінт та Адвокатським об`єднанням «Гладкий, Яценко та Партнери» укладений договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 13.

Відповідно до п. 1.1. договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (далі - правова допомога) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, у господарських справах за позовами Коієнта до... Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» про стягнення суми попередньої оплати товару, а також неустойки та штрафу.

Відповідно до п. 4.1 договору, розмір гонорару становить 600 гривень за 1 годину наданої правової допомоги, якщо інше не передбачено умовами підписаної сторонами додаткової угоди до цього договору або якщо конкретна послуга не передбачена такою додатковою угодою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем надано Акт № 000096 здачі-прийняття наданих послуг від 30.10.2020, рахунок № 000096 від 30.10.2020, платіжне доручення № 951 від 06.11.2020 щодо сплати 27 650,00 грн.

Адвокатське об`єднання видало ордер на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Профіт-Поінт» адвокатом Шумейком Іваном Павловичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002116 від 09.04.2019).

Згідно з Актом № 000096 здачі-прийняття наданих послуг від 30.10.2020 заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27 600,00 грн складається з: вивчення та правовий аналіз наданих клієнтом документів, надання консультації щодо способу захисту порушених прав; складання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт-Поінт» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» про стягнення суми попередньої оплати товару, а також неустойки та штрафу, в тому числі здійснення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; виготовлення та засвідчення копій документів, складання опису, надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу, подання позовної заяви з додатками до суду; вивчення та правовий аналіз доводів відзиву відповідача на позовну заяву, узгодження з Клієнтом правової позиції позивача відносно відхилення доводів, які містяться у відзиві; складання та надсилання відповіді на відзив; складання та подання 24.09.2020 заяви про збільшення розміру позовних вимог, в тому числі здійснення нового обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню; складання та подання 12.10.2020 заяви про збільшення розміру позовних вимог, в тому числі здійснення нового обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню; складання та подання 28.10.2020 заяви про зменшення розміру позовних вимог, в тому числі здійснення нового обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню; підготовка до участі та участь в підготовчому засіданні 26.08.2020; підготовка до участі та участь в підготовчому засіданні 12.10.2020; підготовка до участі та участь в підготовчому засіданні 29.10.2020.

Враховуючи викладене суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 600,00 грн.

Стосовно повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір. Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог, судом розглянуті вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 1 380 000,00 грн, суми неустойки в розмірі 394 700,00 грн, штраф в розмірі 138 000,00 грн, всього на загальну суму 1 912 700,00 грн, тобто, предметом розгляду даної справи є вимога майнового характеру, за яку належить до сплати 28 690,50 грн.

Згідно з наданого до позову платіжного доручення № 993 від 30.07.2020 на суму 25 357,50 грн, долученого до заяви про збільшення розміру позовних вимог платіжного доручення № 916 від 21.09.2020 на суму 3657,00 грн, долученої до заяви про збільшення розміру позовних вимог квитанції № 0.0. від 09.10.2020 на суму 363,00 грн, позивачем загалом сплачено 29 377,50 грн, отже, сума зайво сплаченого судового збору складає 687,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог містить клопотання позивача про повернення переплаченої суми судового збору, суд вважає за необхідне повернути із Державного бюджету України зайво сплачений судовий в розмірі 687,00 грн, про що винести ухвалу.

Керуючись ст. ст. 129, 202, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Деметра (72150, Запорізька область, Приморський район, с. Новопавлівка, вул. Петра Григоренка, буд. 68; ідентифікаційний код юридичної особи 24519286) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Профіт-Поінт (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64Д, оф. 6; ідентифікаційний код юридичної особи 41256525) суму попередньої оплати товару в розмірі 1 380 000,00 грн (один мільйон триста вісімдесят тисяч гривень 00 коп.), штраф у розмірі 138 000,00 грн (сто тридцять вісім тисяч гривень 00 коп.), неустойку у розмірі 394 700,00 грн (триста дев`яносто чотири тисяч сімсот гривень 00 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Деметра (72150, Запорізька область, Приморський район, с. Новопавлівка, вул. Петра Григоренка, буд. 68; ідентифікаційний код юридичної особи 24519286) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Профіт-Поінт (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64Д, оф. 6; ідентифікаційний код юридичної особи 41256525) судовий збір у розмірі 28 690,50 грн (двадцять вісім тисяч шістсот дев`яносто гривень 00 коп.), витрати на правничу допомогу в розмірі 27 600,00 грн (двадцять сім тисяч шістсот гривень 00 коп.). Видати наказ.

Постановити ухвалу про повернення з Державного бюджету України зайво сплачений судовий в розмірі 687,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2020 року.

Суддя І. С. Горохов