РІШЕННЯ

23 листопада 2020 року м. ТернопільСправа № 924/966/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув матеріали справи

за позовом - Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (вул. Проскурівського підпілля, 32, м. Хмельницький, 29013)

до відповідача - Приватного підприємства "Форвард-Орто" (с. Підгороднє, вул. Зелена, 2, Тернопільський район, Тернопільська область, 46005; вул. Гетьмана І.Виговського, буд. 26, офіс 16, м. Тернопіль, 46009)

про стягнення 38730,41 грн пені та штрафу.

За участю від:

позивача - не з`явився

відповідача - Гамрецький Є.О.

Суть справи.

У серпні 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до відповідача Приватного підприємства "Форвард-Орто" про стягнення 38730,41 грн пені та штрафу.

Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань по договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019, з врахуванням гарантійного листа №48 від 06.12.2019, щодо забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (взуттям) осіб з інвалідністю. За порушення строку виконання договірних зобов`язань, на підставі п.3 розділу VI укладеного договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019 позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені в сумі 8697,81 грн та штрафу в сумі 30032,60 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 справу №924/966/20 передано на розгляд судді Кочергіній В.О.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2020 постановлено ухвалу про передачу справи №924/966/20 до Господарського суду Тернопільської області, на підставі ст. 27, ст. 31 ГПК України, за територіальною підсудністю.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020 справу №924/966/20 передано на розгляд судді Шумському І.П.

Ухвалою суду від 21.09.2020: справу №924/966/20 прийнято до провадження суддею Шумським І.П. за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 15.10.2020; встановлено відповідачу строк до 13.10.2020 для подачі відзиву на позов.

13.10.2020 від позивача надійшла заява б/н від 13.10.2020 (вх. №7228) про розгляд справи 15.10.2020 без участі його представника.

Ухвалою суду від 15.10.2020: відкладено розгляд справи на 23.11.2020; встановлено позивачу строк до 03.11.2020 для подачі відповіді на відзив та відповідачу строк до 23.11.2020 для подачі письмових заперечень.

У відзиві №12/10-20/1 від 12.10.2020 (23.10.2020 згідно відбитку штампу підприємства зв`язку «Укрпошта» (вх. №7365 від 19.10.2020 згідно штампу вхідної кореспонденції Господарського суду Тернопільської області) відповідачем підтверджено факт укладення договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019, додаткових угод до нього щодо зменшення ціни договору, акту приймання-передачі робіт (надання послуг) по договору та витягу з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації, який є додатком до акту та обов`язковим документом при здійсненні розрахунків, адже в них зазначається дата видачі особам технічних та інших засобів реабілітації. Посилаючись на умови п. 1 розділу ІІІ договору та п. 29 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації, переліків таких засобів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №321 від 05.04.2012) зазначив, що днем отримання ТЗР вважається дата видачі його у користування особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законним представникам, соціальним представникам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю та іншим особам, а в разі надсилання поштою - дата, зазначена у повідомленні про його вручення. На виконання умов договору між ПП «Форвард - Орто» та кожною забезпеченою особою з інвалідністю, дитиною з інвалідністю, іншою особою або їх законним представником укладено замовлення, де чітко вказано, П.І.П. особи з інвалідністю, вартість виробу, дату видачі відповідним особам ТЗР. Відповідачем забезпечено вищевказані категорії осіб ТЗР, згідно наведеного у реєстрі переліку, із посиланням на конкретні дати виконання своїх зобов`язань, які у т.ч. передують даті оформлення акту приймання - передачі у квітні 2020 року. Звертає увагу на те, що він повинен сплатити пеню від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, а не з моменту підписання акту приймання - передачі. Наявний в матеріалах справи акт приймання - передачі робіт є лише зведеним первинним документом, який фіксує факт виконання договору у повному обсязі. Розшифровкою поетапного забезпечення кожної особи ТЗР є замовлення в яких, зокрема зазначені дати видачі їх відповідним особам. З врахуванням наведеного ПП «Форвард-Орто» просило суд частково задоволити позов, в частині обґрунтовано нарахованих сум 3714,90 грн - пені та 6520,60 грн - штрафу, відповідно до наведеного у відзиві розрахунку.

У відповіді на відзив б/н, б/д (вх. №7944 від 05.11.2020) позивачем підтримано позовні вимоги в повній мірі.

Представник позивача в судове засідання 23.11.2020 не з`явився.

Повноважним представником відповідача в судовому засіданні 23.11.2020 підтримано позицію, наведену у відзиві на позов.

Судом також враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

На виконання ухвал суду від 02.10.2020 та 28.10.2020 представник відповідача у судових засіданнях 15.10.2020 та 23.11.2020 приймав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N108XE16D8112925B2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне:

Між Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради Хмельницької області (надані - орган соціального захисту населення) та Приватним підприємством "Форвард-Орто" (надалі - підприємство) 06.12.2019 укладено договір №03198563/2/19/525 про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (крім протезів верхніх та нижніх кінцівок, ортезів шарнірних на нижні кінцівки, крісел колісних), згідно п. 1 розділу І якого підприємство зобов`язалося забезпечити осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб взуттям на підставі оригіналів направлень, а орган соціального захисту населення зобов`язався оплатити підприємству фактичну вартість забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації (далі - ТЗР) в межах граничної ціни за кожний засіб, встановленої Мінсоцполітики, а у разі її перевищення - за рішеннями Мінсоцполітики на підставі рекомендацій робочої групи із деяких питань забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення ТЗР. Перелік ТЗР, якими підприємство забезпечує осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб згідно з цим договором, та їх граничні ціни зазначено у додатку, який є невід`ємною частиною договору.

Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР здійснюється відповідно до вимог Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року №238) (далі - Порядок) (п. 2 розділу І договору).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ загальна ціна цього договору формується з вартості індивідуальних заявок, у тому числі попередніх замовлень за попередні та поточний роки, осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб або їх законних представників на забезпечення ТЗР та 307360 грн без ПДВ.

Згідно п. 2 розділу ІІ договору оплату здійснює орган соціального захисту населення після забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР не пізніше 14 робочих днів з дати надходження до органу соціального захисту населення акта приймання - передачі робіт (надання послуг).

У п.5 розділу ІІ договору сторонами обумовлено, що орган соціального захисту населення у разі отримання від підприємства письмового підтвердження про готовність виконати індивідуальні заявки осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб та їх законних представників на забезпечення ТЗР може здійснити у грудні попередню оплату на строк не більше двох місяців відповідно до вимог Порядку, постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року № 117 „Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

У разі отримання у грудні попередньої оплати підприємство зобов`язане забезпечити осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР на суму отриманої попередньої оплати відповідно до Порядку та умов цього договору та надати органу соціального захисту населення акт приймання - передачі робіт (надання послуг) відповідно до пункту 3 цього розділу (п. 6 розділу ІІ договору).

Пунктом 1 розділу ІІІ договору передбачено, що підприємство зобов`язане: 1) забезпечити обов`язкове внесення інформації до централізованого банку даних з проблем інвалідності (далі - банк даних) щодо дати відкриття попередніх замовлень та індивідуальних заявок осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб або їх законних представників на забезпечення ТЗР для формування цього договору; 2) здійснити забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР відповідно до вимог порядку та цього договору; 3) здійснити оцінку функціональних можливостей користувача залежно від його індивідуальних потреб, а також рекомендацій і протипоказань щодо призначення; 4) оформити замовлення / анкету на виготовлення/забезпечення ТЗР за зверненням особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи або їх законного представника за формою, затвердженою Мінсоцполітики, на підставі оригіналу направлення не раніше ніж за два місяці до закінчення строку експлуатації попереднього виробу, про що зробити відмітку в банку даних; 5) узгодити з особою з інвалідністю, дитиною з інвалідністю, іншою особою або їх законним представником замовлення / анкету на виготовлення / забезпечення ТЗР; 6) угочнити антропометричні дані особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи у разі виготовлення ТЗР за індивідуальним замовленням не пізніше ніж за 30 днів до передачі замовлення для виробництва; 7) провести за необхідності огляд особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи, про спосіб і дату такого огляду поінформувати зазначену особу або їх законного представника; 8) видати готовий ТЗР особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законному представнику; 9) зробити відмітки у банку даних, зазначивши дату та фактичну ціну виробу, після забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи ТЗР; 10) дотримуватися гарантійних зобов`язань та строку гарантійного обслуговування на ТЗР.

Водночас, у п.3 розділу ІІІ договору передбачено, що орган соціального захисту населення зобов`язався: 1) сформувати направлення у банку даних на забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи ТЗР з урахуванням строків експлуатації попередньо отриманих засобів реабілітації і медичних висновків та видати або направити зазначеній особі або її законному представнику оригінал цього направлення у паперовому вигляді за формою, затвердженою Мінсоцполітики, в одному примірнику; 2) укласти на основі відкритих підприємством індивідуальних заявок та попередніх замовлень на забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР цей договір у межах виділених коштів; 3) надіслати підприємству у строк не більше 5 робочих днів з моменту підписання цього договору сторонами один його примірник (у разі підписання цього договору сторонами з використанням електронного цифрового підпису можна надсилати електронною поштою); 4) оплатити підприємству фактичну вартість забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР шляхом перерахування коштів на рахунок підприємства у строки та на умовах, встановлених цим договором та порядком.

У п. 3 розділу VI договору сторони обумовили, що за порушення підприємством строків виконання зобов`язань за цим договором орган соціального захисту населення стягує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі десяти відсотків зазначеної вартості.

Цей договір, в частині виконання зобов`язань, діє до повного та належного їх виконання сторонами за цим договором (розділ ІХ договору).

У розділі ХІ зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є додаток до цього договору - перелік ТЗР, якими підприємство забезпечує осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб згідно з цим договором, та їх граничні ціни.

06.12.2019 ПП "Форвард-Орто" на виконання п. 5 розділу ІІ договору позивачу скеровано гарантійний лист №48 до договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019, в якому підприємство просило управління здійснити попередню оплату в сумі 307360 грн для виготовлення індивідуальних замовлень осіб з інвалідністю та гарантувало належне виконання своїх зобов`язань перед органом соціального захисту населення згідно укладених договорів протягом двох місяців з моменту отримання коштів.

У пункті 4 гарантійного листа підприємство зобов`язалось сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме на період прострочення за кожний день затримки від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації, за період прострочення понад 30 днів додатково - штраф у розмірі 10% зазначеної вартості, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань.

Разом з гарантійним листом, відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату по замовленню №03198563/2/19/525 від 06.12.2019.

На підставі вищевказаних договору та гарантійного листа позивач здійснив перерахування відповідачу коштів в сумі 307360 грн згідно платіжного доручення №514 від 09.12.2019.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

В подальшому, до договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019 укладено додаткову угоду №1 від 17.01.2020, згідно якої ціну договору зменшено до 305210 грн та додаткову угоду №2 від 18.02.2020, згідно якої ціну договору зменшено до 300326 грн. Відповідно до змісту п. 6 додаткових угод вони набирають чинності з моменту їх підписання сторонами і є невід`ємними частинами договору.

У додатку до договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019 - Переліку технічних та інших засобів реабілітації, якими підприємство забезпечує осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб згідно з договорами, та їх граничні ціни, сторонами погоджено загальну ціну договору та загальну вартість усіх виробів, зазначено список осіб з інвалідністю (П.І.Б, номер направлення, дата) для яких ТЗР будуть виготовлені підприємством.

В ході розгляду спору судом з`ясовано, що відповідачем виконувалися індивідуальні замовлення осіб з інвалідністю згідно отриманих індивідуальних направлень. Видача взуття особам з інвалідністю здійснювалася в порядку черговості по мірі виконання замовлень.

ПП «Форвард - Орто» відповідно до наявних в матеріалах справи індивідуальних замовлень осіб з інвалідністю було забезпечено осіб ТЗР (взуттям), тобто передано їх та відповідно прийнято вказаними особами взуття на загальну суму 300326 грн.

Дану обставину підтверджують також підписані в двосторонньому порядку акт приймання-передачі робіт (надання послуг) №03198563/2/19/525 від 02.04.2020 та додаток до акту - витяг з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації №03198563/2/19/525.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по 10.02.2020 передано ТЗР на суму 136681 грн, з 13.02.2020 по 06.03.2020 - на суму 98439 грн, а ТЗР на суму 65206 грн - у період з 11.03.2020 по підписання сторонами акту приймання передачі та додатку до нього.

У претензії №2692 від 08.04.2020 позивач вказав на порушення відповідачем строків виконання зобов`язань та нарахування пені, обрахованої за несвоєчасне виконання зобов`язання від суми 305210 грн. Матеріали справи не містять доказів надіслання цієї претензії на адресу відповідача.

Однак, у адресованому позивачу листі №177 від 26.05.2020 відповідач звертає увагу позивача на окремі дати та суми виконання зобов`язань, зокрема що зобов`язання на суму 136681 грн виконано в установлений термін - до 10.02.2020, на суму 98439 грн - до 10.03.2020, на суму 65206 - у період з 11.03.2020 по 01.04.2020. З врахуванням цих обставин, як у відповіді на претензію, так і у відзиві на позов відповідачем наведено свій розрахунок неустойки.

За твердженням позивача, невиконання відповідачем вимог щодо погашення суми неустойки, мало наслідком його звернення до суду з вимогою про її стягнення в примусовому порядку.

З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Статтею 10 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що центральні органи виконавчої влади беруть участь у здійсненні державної політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю та в межах своїх повноважень забезпечують: контроль за втіленням державної політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю; розробку нормативно-правових актів з питань соціального захисту осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, контроль за додержанням законодавства, що регламентує правовідносини у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 9 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Також, за нормами ч. 9 ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №321 від 05.04.2012 затверджено Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації, переліків таких засобів (далі - Порядок №321).

Цей Порядок визначає механізм безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації; безготівкового перерахування коштів підприємствам, що виконали індивідуальні заявки осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, надання послуг з їх ремонту.

Пунктом 3 Порядку визначено, що особи з інвалідністю, діти з інвалідністю, а також інші окремі категорії населення (діти віком до 18 років, а також особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", особи похилого віку, жінки, дівчата після мастектомії та з порушеннями розвитку молочних залоз, постраждалі внаслідок антитерористичної операції) (далі - інші особи) мають право на безоплатне забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації відповідно до Законів України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", "Про охорону дитинства", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні", "Про загальну середню освіту" і "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

За умовами п.2 вищевказаного Порядку, до технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення через структурні підрозділи соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення), належать: протезно-ортопедичні вироби, в тому числі ортопедичне взуття; спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; засоби для пересування; допоміжні засоби для особистої рухомості, переміщення та підйому; меблі та оснащення; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією.

Згідно пункту 5 Порядку, технічні та інші засоби реабілітації, призначені для безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб за рахунок коштів державного бюджету виготовляються, постачаються і ремонтуються підприємствами, які відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим Мінсоцполітики.

Указані приписи законодавства закріплюють державні соціальні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії.

ПП «Форвард-Орто» входить до Переліку підприємств усіх форм власності, які виготовляють, постачають і ремонтують технічні засоби реабілітації та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим Мінсоцполітики (строк відповідності кваліфікаційним вимогам - 3 роки, починаючи з 2017 року) (https://www.msp.gov.ua/news/10513.html).

На підставі заяви особи з інвалідністю та іншої особи відповідно до вимог вищеназваних Законів України та Порядку №321 оформляється замовлення на виготовлення ТРЗ, яке передається для виробництва, а після виготовлення в установлений строк передається особі з інвалідністю чи іншій особі відповідно до законодавчих вимог.

Вказаним Порядком також визначено процедуру перерахування коштів підприємствам, що виконали індивідуальні заявки на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, надання послуг з їх ремонту.

Згідно пп.3 п.53 Порядку №321 бюджетні кошти перераховуються підприємствам органом соціального захисту населення після забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації (крім протезів верхніх та нижніх кінцівок, ортезів шарнірними на нижні кінцівки та крісел колісних); надання послуг з післягарантійного ремонту технічних та інших засобів реабілітації, надання реабілітаційних послуг на підставі: актів приймання-передачі робіт (надання послуг), підписаний керівником (уповноваженою ним особою) підприємства та органом соціального захисту населення, до яких додається витяг з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації за формою, затвердженою Мінсоцполітики; рахунка підприємства на оплату.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 №321, наказом Мінсоцполітики від 12.04.2018 №506 «Про затвердження типових форм договорів про забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації, надання послуг з їх ремонту» затверджено Типову форму договору про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (крім протезів верхніх та нижніх кінцівок, ортезів шарнірних на нижні кінцівки, крісел колісних).

Відповідно до вимог Порядку №321 позивач здійснював забезпечення вказаних категорій осіб технічними та іншими засобами реабілітації на підставі договору від 06.12.2019 №03198563/2/19/525.

Сторонами договору визначено загальну його ціну, яка з врахуванням додаткової угоди №2 від 18.02.2020 складає 300326 грн.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», (котра була чинною до січня 2020 року) установлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі, коли строк виконання послуг не перевищує двох місяців, зокрема, по забезпеченню технічних та інших засобів реабілітації, послуг з їх післягарантійного ремонту.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статтей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч.2 ст.193 ГК України).

На виконання договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019, на підставі акту приймання-передачі робіт (надання послуг) №03198563/2/19/525 від 02.04.2020 відповідач забезпечив ТЗР осіб з інвалідністю та інших осіб на загальну суму 300326 грн, що була перерахована позивачем у грудні 2019 року в якості попередньої оплати за засоби реабілітації.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Зміст договору №03198563/2/19/525 від 06.12.2019 не містить кінцевого строку виготовлення та видачі ПП «Форвард-Орто» взуття.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно із статтею 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, і він вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони були вільні у визначенні умов договору, на свій розсуд приймали правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації.

Водночас, підприємством скеровано позивачу гарантійний лист №48 від 06.12.2019 в якому ним гарантовано виготовлення взуття та передачу індивідуальних замовлень особам з інвалідністю протягом двох місяців з моменту отримання в грудні коштів від позивача.

Також, у гарантійному листі визначено відповідальність у вигляді сплати пені та штрафу у разі невиконання або неналежного виконання ним договірних зобов`язань.

Гарантійний лист це офіційний лист підприємства, що є юридичним гарантом виконання підприємством викладених у ньому зобов`язань.

На підставі цього гарантійного листа 09.12.2019 позивачем було перераховано грошові кошти як попередню оплату за договором №03195636/2/19/406 від 06.12.2019.

З урахуванням здійсненої позивачем попередньої оплати, умов п.п. 5, 6 розділу ІІ договору, абзацу п`ятнадцятого підпункту 3 пункту 53 Порядку 321 щодо можливості попередньої оплати засобів реабілітації строком не більше двох місяців, а також наданої відповідачем гарантії щодо строку виготовлення індивідуальних замовлень у ПП «Форвард-Орто» виник обов`язок з виготовлення та передачі згідно індивідуальних замовлень взуття протягом двох місяців від дати отримання передоплати від Управління, а саме у строк до 11.02.2020 на суму 300326 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено передачу ТЗР особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам по 10.02.2020 на суму 136681 грн, з 13.02.2020 по 06.03.2020 - на суму 98439 грн, а ТЗР на суму 65206 грн - у період з 11.03.2020 до моменту оформлення сторонами акту приймання передачі робіт (наданих послуг), з додатком до нього, на підставі відповідних замовлень.

Вказані обставини визнано відповідачем у справі.

Суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Ці обставини визнаються сторонами у їх заявах по суті справи та поясненнях відповідача. Відтак, в силу ч.1 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню.

Матеріали справи не містять доказів існування між сторонами спору з приводу достовірності даних щодо дат передачі ТЗР вищевказаному переліку осіб.

А тому, суд погоджується з доводами відповідача, що індивідуальні замовлення на суму 98439 грн виконано до 06.03.2020, а індивідуальні замовлення на суму на суму 65206 до моменту оформлення сторонами акту приймання передачі робіт, тобто з простроченням.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання з надання послуг щодо забезпечення осіб з інвалідністю взуттям не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У гарантійному листі №48 від 06.12.2019 ПП «Форвард-Орто» узгоджено відповідальність за невиконання або неналежне виконання підприємством договірних зобов`язань у вигляді сплати пені, котра нараховується у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме на період прострочення за кожен день прострочення від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації, а також штраф за прострочення понад 30 днів.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є лише частина позовних вимог позивача, а саме щодо стягнення з відповідача 3714, 90 грн - пені та 6520,60 грн - штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Посилання позивача на те, що відповідачем з простроченням виконано свої зобов`язання 02.04.2020 на всю суму договору - 300326 грн, а відтак на підставі п.3 розділу VI договору ним проведено нарахування пені в сумі 8697,81 грн за період прострочення з 11.02.2020 по 01.04.2020, а також штрафу в сумі 30032,60 грн не заслуговують на увагу, оскільки умови договорів в частині нарахування пені позивачем трактуються невірно, тобто без умов гарантійних зобов`язань, якими передбачено нарахування пені від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення пені в сумі 4982,91 грн та штрафу в сумі 23512 грн не підлягають задоволенню як необґрунтовано заявлені.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч. 4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із Приватного підприємства "Форвард-Орто" 3714,90 грн - пені та 6520,60 грн - штрафу.

В задоволенні решти позовних вимог, а саме 4982,91 грн - пені та 23512 грн - штрафу суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні з позовом до Господарського суду Хмельницької області позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2102 грн платіжним дорученням №512 від 17.08.2020.

В порядку ст. ст. 123,129 ГПК України судовий збір в сумі 1546,49 грн покладається на позивача, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову щодо стягнення з нього неустойки на загальну суму 10235,50 грн, решта судового збору в сумі 555,51 грн підлягає розподілу з врахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 130 ГПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Норму такого ж змісту викладено і у ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, внаслідок часткового визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд повертає з Державного бюджету України 277 (двісті сімдесят сім) грн 76 коп. (555,51 грн * 50%) судового збору Управлінню праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Оригінал платіжного доручення №512 від 17.08.2020 на суму 2102 грн, як доказ сплати судового збору в дохід Державного бюджету України, залишається в матеріалах справи №924/966/20.

Решта судового збору в сумі 277,76 грн покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123,129,130, 233, 236-240, 247-252 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Форвард-Орто" (вул. Гетьмана І.Виговського, буд. 26, офіс 16, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14053655) на користь Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (вул. Проскурівського підпілля, 32, м. Хмельницький, ідентифікаційний код 03198563) 3714 (три тисячі сімсот чотирнадцять) грн 90 коп. - пені, 6520 (шість тисяч п`ятсот двадцять) грн 60 коп. - штрафу, 277 (двісті сімдесят сім) грн 76 коп. сплаченого судового збору.

Видати наказ.

2.В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 4982,91 грн - пені та 23512 грн - штрафу відмовити.

3. В порядку ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", повернути з Державного бюджету України 277 (двісті сімдесят сім) грн 76 коп. судового збору Управлінню праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (вул. Проскурівського підпілля, 32, м. Хмельницький, ідентифікаційний код 03198563).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 листопада 2020 року.

Суддя І.П. Шумський