УХВАЛА

м. Київ

27.11.2020Справа № 910/13646/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

про стягнення 50 830, 70 грн.,

Суддя В.С. Ломака

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - відповідач) про стягнення 50 830, 70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 1217а9к2 від 06.12.2019 та у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Skoda Octavia A7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "TOYOTA RAV-4", реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 4432285, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків у розмірі 50 830,70 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2020 відкрито провадження у справі № 910/13646/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних щодо полісу серії АО № 4432285.

30.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 29.09.2020 року, в якому останній просив закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, посилаючись на сплату відповідачем спірної суми заборгованості 14.09.2020 року, а також повернути позивачу сплачену суму судового збору.

06.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву № 4.20.493 від 02.10.2020, в якому останній заперечив проти задоволення вимог позивача з огляду на їх передчасність, оскільки встановлений статтею 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 90-денний строк, відведений Законом відповідачу для прийняття рішення по суті заяви позивача про виплату страхового відшкодування, на час звернення позивача до суду з даним позовом не закінчився. Крім того, відповідач наголосив на тому, що 14.09.2020 року Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" сплатило позивачу спірну суму страхового відшкодування у розмірі 50 830, 70 грн., на підтвердження чого до відзиву на позовну заяву відповідачем долучено копію відповідного платіжного доручення № ЦО04870 від 14.09.2020. Також у цій заяві по суті спору відповідач просив суд стягнути з позивача суму понесених Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 100,00 грн.

16.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 12.10.2020 року на відзив на позовну заяву, в якій останній послався на відсутність встановленого законом обов`язкового порядку досудового врегулювання даного спору, а також заперечив проти стягнення з нього заявлених відповідачем витрат на оплату професійної правничої допомоги та просив суд покласти понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на підставі частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі № 910/13646/20 підлягає закриттю, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

У даній справі предметом заявленого позову є стягнення з відповідача виплаченої позивачем за договором добровільного страхування суми страхового відшкодування в розмірі 50 830, 70 грн.

Судом встановлено, що з даним позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" звернулося до господарського суду міста Києва 10.09.2020 року, що підтверджується відтиском вхідного штампу канцелярії суду, проставленим на першій сторінці позовної заяви позивача.

Разом із тим, зі змісту поданої відповідачем копії платіжного доручення № ЦО04870 від 14.09.2020 вбачається, що після звернення позивача до суду з позовом у справі № 910/13646/20, відповідачем на користь позивача сплачено спірну суму грошових коштів у розмірі 50 830, 70 грн.

Таким чином, оскільки, заявлена до стягнення сума страхового відшкодування у розмірі 50 830, 70 грн. була фактично сплачена відповідачем після звернення позивача до суду з вказаним позовом, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору в даній справі, у зв`язку з чим вважає за необхідне провадження у ній закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як вже було зазначено, у поданій відповіді на відзив на позовну заяву позивач на підставі частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., сплачений при зверненні з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Водночас судом встановлено, що позивач для врегулювання спору в досудовому порядку направив відповідачу заяву про страхове відшкодування № ЕЛ_00011135 від 14.07.2020.

За умовами пункту 36.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, заяву про страхове відшкодування відповідач отримав 28.07.2020, у зв`язку з чим 90-денний термін для виплати останнім страхового відшкодування закінчився 27.10.2020, тобто вже після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження в даній справі. У той же час відповідач покладений на нього обов`язок щодо сплати страхового відшкодування виконав своєчасно, повністю перерахувавши позивачу спірну суму заборгованості 14.09.2020.

Згідно з частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи звернення позивача до суду з позовною заявою до спливу 90-денного строку, передбаченого чинним законодавством для сплати відповідачем страхового відшкодування, суд на підставі частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про покладення понесених Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Аркс" витрати по сплаті судового збору на позивача.

Як було зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд стягнути з позивача суму понесених Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 100,00 грн.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі 922/1163/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано, зокрема, укладений 03.07.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (клієнт, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Шупляковою Світланою Борисівною (виконавець) Договір про надання юридичних послуг та правової допомоги № 03/07-ЮР.

За умовами пункту 1.2.3 цього правочину до юридичних послуг, що надаються виконавцем замовнику по даному Договору, входять послуги з представництва інтересів замовника у судових процесах по веденню справ замовника в процесуальному статусі відповідача, третьої особи по справі.

За змістом пункту 1.3.2 Договору замовник приймає від виконавця послуги, передбачені пунктом 1.2.3 цього Договору, на підставі рахунку виконавця.

Відповідно до пункту 6.1.3 означеної угоди вартість послуг, передбачених пунктом 1.2.3 цього Договору, визначається за домовленістю сторін та фіксується в акті наданих послуг.

Крім того, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем також надано, зокрема, копію виставленого відповідачу рахунку № 4.20.493 від 01.10.2020 на суму 5 100,00 грн. та копію акту прийому-передачі наданих послуг від 02.10.2020 на суму 5 100,00 грн.

Слід також зазначити, що у детальному описі робіт (наданих послуг), що міститься у тексті відзиву на позовну заяву, зазначено про те, що вартість однієї години роботи адвоката з представництва інтересів замовника по веденню справи № 910/13646/20 складає 850,00 грн.

Водночас у самому тексті договору відсутні умови (пункти) щодо конкретного порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару, тоді як у цій угоді зазначається лише про оплату послуг з представництва інтересів замовника у судових процесах по веденню справ замовника в процесуальному статусі відповідача, вартість яких визначається за домовленістю сторін та фіксується в акті наданих послуг.

Крім того, відповідачем у встановленому законом порядку не було належним чином доведено обґрунтованості визначення вартості однієї години роботи адвоката з представництва інтересів замовника по веденню справи № 910/13646/20 у розмірі 850,00 грн., оскільки такий розмір не передбачено умовами Договору про надання юридичних послуг та правової допомоги № 03/07-ЮР від 03.07.2020.

Зважаючи на відсутність об`єктивної можливості пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Шупляковою Світланою Борисівною та її клієнтом щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, беручи до уваги необґрунтованість посилань відповідача на визначення вартості однієї години роботи адвоката з представництва інтересів відповідача по веденню справи № 910/13646/20 у розмірі 850,00 грн., а також враховуючи заперечення іншої сторони - позивача проти стягнення з нього спірної суми витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" про стягнення з позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 100,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 130, 231, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/13646/20 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

2. Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" у задоволенні заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 100,00 грн.

3. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака