ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2020 р. Справа № 911/128/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кияновської Лариси В`ячеславівни

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТ", м. Київ

2) Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком", м. Київ

3) Фізичної особи-підприємця Радченка Юрія Васильовича, Київська область, м. Бровари

4) Державного підприємства "Інфоресурс", м. Київ

5) Асоціації навчальних закладів України приватної форми власності, м. Київ

6) Приватного акціонерного товариства "Київстар", м. Київ

7) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравопорт", Київська область,

м. Бровари

8) Державної освітньої установи "Навчально-методичний центр з питань якості освіти", м. Київ

9) Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області, Київська область, м. Бровари

10) Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій", м. Київ

11) Приватного підприємства "Візит", Київська область, м. Бровари

12) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-будівельний дім "Олді", м. Київ

про стягнення 133827,29 грн.

в межах провадження у справі № 911/128/14 про банкрутство.

за участю секретаря судового засідання Рябоконь О.О.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/128/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін № 112" про банкрутство Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет", провадження в якій порушено ухвалою суду 03.02.2014 р. (суддя Скутельник П.Ф.).

Постановою господарського суду Київської області від 28.07.2014 р. визнано банкрутом приватний вищий навчальний заклад "Економіко-Технологічний Університет"; відкрито ліквідаційну процедуру приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бережного А.Г. (суддя Скутельник П.Ф.).

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.11.2018 р. призначено ліквідатором Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" () арбітражного керуючого Кияновську Ларису В`ячеславівну.

21.10.2019 р. ліквідатором Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" - арбітражним керуючим Кияновською Ларисою В`ячеславівною через канцелярію суду подано позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТ", Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком", Фізичної особи-підприємця Радченка Юрія Васильовича, Державного підприємства "Інфоресурс", Асоціації навчальних закладів України приватної форми власності, Приватного акціонерного товариства "Київстар", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравопорт", Державної освітньої установи "Навчально-методичний центр з питань якості освіти", Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області, Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій", Приватного підприємства "Візит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-будівельний дім "Олді" коштів у розмірі 133827,29 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.10.2019 р. відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у даній справі, прийнято позовну заяву Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" в особі ліквідатора про стягнення безпідставно набутих коштів до розгляду в межах провадження в справі про банкрутство Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет", призначено позовну заяву у підготовчому засіданні на 20.11.2019 р., розгляд вимоги про залучення до участі у справі гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 призначено на 20.11.2019 р., зобов`язано позивача у строк до 15.11.2019 р. подати до суду обов`язкові відомості щодо осіб, яких позивач просить залучити до участі у справі, а також письмові пояснення щодо правових підстав для залучення вказаних осіб до участі; визначення в якості кого слід залучити таких осіб.

13.11.2019 р. через канцелярію суду Броварським управлінням ДКСУ Київської області подано клопотання про зобов`язання позивача направити копію позовної заяви.

14.11.2019 р. на поштову адресу суду від відповідача-7 надійшла заява про застосування строку позовної давності.

14.11.2019 р. на поштову адресу суду від відповідача-6 надійшов відзив на позовну заяву.

14.11.2019 р. на поштову адресу суду від відповідача-7 надійшов відзив на позов.

14.11.2019 р. через канцелярію суду відповідачем-10 подано відзив на позовну заяву.

15.11.2019 р. на поштову адресу суду від відповідача-5 надійшов відзив на позовну заяву.

18.11.2019 р. на поштову адресу суду від відповідача 4 надійшли заява про застосування строків позовної давності, а також відзив на позов.

18.11.2019 р. на поштову адресу суду від відповідача-8 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.11.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження; розгляд вимоги про залучення до участі у справі гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 22.01.2020 р.

20.11.2019 р. на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на позов.

18.12.2019 р. від відповідача-6 на адресу суду надійшли заперечення на позов.

23.12.2019 р. від відповідача-9 на адресу суду надійшов відзив на позов.

22.01.2020 р. представником відповідача-8 через канцелярію суду подано заперечення на позов.

Крім того, 22.01.2020 р. на електронну адресу суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому заявник просить суд відмовити в задоволенні вимоги відносно залучення ОСОБА_2 до участі у даній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.01.2020 р. розгляд клопотання позивача, викладеного в позовній заяві про залучення до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 19.02.2020 р.

22.01.2020 р. через канцелярію суду відповідачем-8 подано заперечення.

05.02.2020 р. через канцелярію суду позивачем подано уточнення до позовної заяви.

14.02.2020 р. на поштову адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області.

19.02.2020 р. ОСОБА_2 подано клопотання про залучення експерта.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2020 р. прийнято відмову позивача від позову в частині, закрито провадження у справі в частині вимог: про залучення до участі у справі колишнього директора, засновника ОСОБА_1 та арбітражного керуючого Бережного Андрія Георгійовича; визнання дії (бездіяльність) колишнього директора, засновника Сазонової Людмили Іванівни та арбітражного керуючого Бережного Андрія Георгійовича при здійсненні повноважень ліквідатора ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" незаконними та зобов`язання солідарно відшкодувати завдану кредиторам та боржнику шкоду, шляхом стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 92150,90 грн., згідно ухвали господарського суду Київської області від 25.09.2019 р. у справі № 911/128/14, клопотання ОСОБА_2 про залучення експерта задоволено, викликано в судове засідання, що відбудеться 25.03.2020 р. представника Міністерства освіти і науки України у якості експерта, який володіє спеціальними знаннями для надання відповіді на запитання: "Чи вважається видача диплому закінченням технологічного циклу з надання освітніх послуг?", розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 25.03.2020 р.

17.03.2020 р. на поштову адресу суду від відповідача-9 надійшла заява про розгляд справи без участі представника останнього.

Ухвалою суду віл 18.03.2020 р. повідомлено учасників справи, що підготовче судове засідання з розгляду справи, відкладене на 25.03.2020 р. о 12:15 год., не відбудеться у зв`язку із запровадженням Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19" з 12.03.2020 р. до 03.04.2020 р. карантину, строк дії якого продовжено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 р. № 239 до 24.04.2020 р.

25.03.2020 р. на офіційну електронну адресу суду від відповідача-8 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.04.220 р. на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про уточнення та доповнення запитань до експерта.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.04.2020 р. розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 17.06.2020 р.

12.05.2020 р. на поштову адресу суду від відповідача-11 надійшов відзив на позовну заяву.

02.06.2020 р. на поштову адресу суду від Міністерства освіти і науки України надійшов лист про відсутність у Міністерстві експертів, які відповідають вимогам, встановленим ЗУ "Про судову експертизу" та ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.06.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 05.08.2020 р.

05.08.2020 р. на поштову адресу суду від відповідача-9 надійшла заява про розгляд справи без участі представника Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області.

Ухвалою господарського суду від 05.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 07.10.2020 р.

В судове засідання з`явились лише представники відповідачів-4, 6, 8, 9, 10, інші учасники у справі не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час даного судового засідання були повідомлені належним чином ухвалою суду від 05.08.2020 р.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши аргументи присутніх представників відповідачів, суд

встановив:

Постановою господарського суду Київської області від 28.07.2014 р. визнано банкрутом ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.11.2018 р. призначено ліквідатором Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" () арбітражного керуючого Кияновську Ларису В`ячеславівну.

Ліквідатором Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" - арбітражним керуючим Кияновською Ларисою В`ячеславівною заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТ", Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком", Фізичної особи-підприємця Радченка Юрія Васильовича, Державного підприємства "Інфоресурс", Асоціації навчальних закладів України приватної форми власності, Приватного акціонерного товариства "Київстар", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравопорт", Державної освітньої установи "Навчально-методичний центр з питань якості освіти", Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області, Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій", Приватного підприємства "Візит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-будівельний дім "Олді" про стягнення 41676,39 грн.

Вищевказані позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем встановлено наявність незаконного погашення посадовими особами ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" кредиторських вимог відповідачів у період мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 03.02.2014 р. у справі про банкрутство ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" та після визнання боржника банкрутом. Дані обставини було встановлено за наданою ПАТ КБ «Надра» інформацією про рух грошових коштів ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" (банківська виписка за період з 01.07.2014 р. по 26.10.2015 р. № НОМЕР_1 ).

Окрім зазначеного, також позивачем було заявлено позовні вимоги до гр. ОСОБА_1 та арбітражного керуючого Бережного А.Г. про визнання їх дій (бездіяльність) незаконними та зобов`язання останніх солідарно відшкодувати завдану кредиторам та боржнику шкоду, шляхом стягнення грошових коштів в розмірі 92150,90 грн., згідно ухвали господарського суду Київської області від 25.09.2019 р. у справі № 911/128/14 на рахунок боржника.

Разом з тим, позивачем було заявлено про відмову від вказаних позовних вимог (в частині заявлених до гр. ОСОБА_1 та арбітражного керуючого Бережного А.Г.), яку ухвалою суду від 19.02.2020 р. було прийнято судом та закрито провадження у справі у відповідній частині.

14.11.2019 р. до суду звернулось ТОВ «Бравопорт» із заявою про застосування строків позовної давності до заявлених ліквідатором ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" - арбітражним керуючим Кияновською Ларисою В`ячеславівною позовних вимог.

Також, ТОВ «Бравопорт» подано відзив на позов, в якому відповідач вказує на те, що ним було надано на платній основі позивачу послуги, що підтверджується актами виконаних робіт, проте позивачем не було повідомлено про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та про те, що відносно нього порушено справу про банкрутство.

Крім того, 14.11.2019 р. ПрАТ «Київстар» подано відзив на вказаний позов, в якому відповідач-6 вказує на те, що грошові кошти на загальну суму 5000,00 грн., що були перераховані позивачем на рахунок відповідача у період з 17.07.2014 р. по 19.01.2015 р. не є зобов`язаннями, що виникли до порушення провадження у справі і на які поширюється дія мораторію, введеного ухвалою господарського суду від 03.02.2014 р. у справі про банкрутство ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет". Поряд із цим, у відзиві відповідач-6 просить застосувати строк позовної давності і відмовити з цих підстав в задоволенні позову.

14.11.2019 р. ПрАТ "Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій" подано відзив, в якому останнє просить суд застосувати строк позовної давності до заявленого позову та відмовити в його задоволенні.

15.11.2019 р. Асоціацією навчальних закладів України також подано відзив на позов, в якому відповідач вказує на те, що він відповідно до норм Закону є поточним кредитором позивача, отже на грошові зобов`язання боржника (позивач) перед відповідачем не поширюється дія мораторію. Поряд із цим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні позову.

ДП "Інфоресурс" 18.11.2019 р. заявлено про застосування строку позовної давності, а також подано відзив на позов, в якому відповідач вказує на те, що грошові кошти в сумі 13588,38 грн. сплачені позивачем на користь відповідача добровільно на підставі договорів, які є чинними і у встановлений законодавством спосіб не визнані недійсними, отже, на переконання відповідача, позивачем обрано невірний спосіб захисту права. Крім того, відповідач вказує на те, що на грошові зобов`язання позивача перед відповідачем, які було виконано, про що зазначає позивач у позові, не поширюється дія мораторію.

ДОУ "Навчально-методичний центр з питань якості освіти" 18.11.2019 р. подано відзив на позов, в якому відповідач-8 зазначає, що він є поточним кредитром боржника, отже на зобов`язання боржника перед відповідачем-8 не поширюється дія мораторію. Крім того, відповідач-8 стверджує, що позивач безпідставно посилається в обґрунтування заявлення позовних вимог на положення статті 1212 ЦК України, а відтак, на переконання відповідача, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права. Поряд із цим, відповідач-8 заявляє про застосування спливу позовної давності.

Крім того, 20.11.2019 р. ТОВ "ОТ" також подано відзив на позов, в якому відповідач вказує на те, що твердження позивача, що грошові вимоги відповідача є такими, що погашені в період дії мораторію, з порушенням черговості, встановленої ст. 45 Закону про банкрутство не відповідає дійсності, оскільки, на переконання відповідача, його вимоги не могли бути включені до реєстру вимог кредиторів, так як виникли після порушення провадження у справі і мають поточний характер. Поряд із цим, відповідач-1 також заявляє про застосування спливу позовної давності.

18.12.2019 р. ПрАТ «Київстар» подано заперечення, в яких відповідач посилається на безпідставність застосування позивачем положень глави 83 ЦК України, так як у боржника (позивач) виникли зобов`язання перед відповідачем на підставі договору.

23.12.2019 р. від Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області надійшов відзив на позов, в якому відповідач-9 зазначає, що в позовній заяві позивачем не наведено тверджень, що ним було використано передбачений законодавством спосіб для повернення, як зазначає позивач, безпідставно перерахованих сум податку на доходи фізичних осіб.

Позивачем, в свою чергу, подано відповіді на відзиви, в яких позивач наголошує, крім іншого, на тому, що відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

ДОУ "Навчально-методичний центр з питань якості освіти" 22.01.2020 р. подано заперечення, в яких відповідач-8 з підстав зазначених у відзиві просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

12.05.2020 р. ПП "Візит" подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-11 зазначає, що не погоджується із заявленими позивачем вимогами з огляду на відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем.

Проаналізувавши вищенаведені вимоги позивача та заперечення відповідачів, а також здійснивши аналіз законодавства, суд зазначає таке:

Відповідно до приписів частини першої статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013 р., якою суд керувався під час розгляду справи про банкрутство Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" на період виникнення спірних правовідносин (далі-Закон) кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до приписів частини першої ст. 19 Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною третьою вказаної статті Закону встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно з частиною п`ятою статті 19 Закону дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Приписами частини шостої вказаної норми законодавець передбачив, що під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 02.07.2014 р. по 28.01.2015 р. було здійснено позивачем розрахунки з відповідачами на загальну суму 41676,39 грн. за надані останніми послуги в період після порушення провадження у справі про банкрутство ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" та після визнання останнього банкрутом (банківська виписка за період з 01.07.2014 р. по 26.10.2015 р.).

З аналізу вищенаведеного законодавства встановлено, що здійснення перерахування коштів в сумі 41676,39 грн. на користь відповідачів, не є виконанням грошових зобов`язань, що виникли до порушення провадження у справі і на які поширюється дія мораторію, введена ухвалою суду від 03.02.2014 р., отже посилання позивача в обґрунтування позовних вимог саме на положення статті 19 Закону є безпідставними.

Відносно позовних вимог в частині стягнення з відповідачів (ТОВ «ОТ», КОФ ПАТ "Укртелеком", ФОП Радченко Ю.В., ДП «Інфоресурс», Асоціація навчальних закладів України, ПАТ «Київстар») коштів в сумі 5090,29 грн. за надані послуги після відкриття провадження у справі, проте до визнання боржника банкрутом, суд зазначає, що врахувавши: характер наданих відповідачами послуг, а саме: телекомунікаційні послуги; поставка паперу; заправка картриджів для принтера; виготовлення дипломів; послуги зв`язку; послуги Асоціації навчальних закладів України та вид діяльності позивача - ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет": «вища освіта (основний)» (відповідно до відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача), зазначені платежі є поточними платежами, не здійснення яких би перешкодило діяльності боржника в процедурі розпорядження його майном (введення процедури розпорядження майном боржника не припиняє його діяльності відповідно до положень Закону), а відтак, здійснення таких платежів не заборонено Законом.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 36586,10 грн. за послуги надані останніми в період - після визнання ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" (позивач) банкрутом, суд зазначає таке:

Відповідно до положень частини першої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, в тому числі, господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Поряд із зазначеним, судом встановлено, що з відповідачами здійснено позивачем розрахунки за надані послуги, а саме: телекомунікаційні послуги; поставка паперу; заправка картриджів для принтера; виготовлення дипломів; послуги зв`язку; послуги Асоціації навчальних закладів України; послуги інтернету; послуги по супроводженню процесу акредитації; послуги з проведення ліцензійної експертизи; виготовлення студентських квитків; послуги з ремонту принтера та інші послуги, які згідно їх характеру використовуються саме в здійсненні діяльності із надання вищої освіти, що є основним видом діяльності позивача.

Частиною другою статті 31 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що реорганізація чи ліквідація закладу вищої освіти не повинна порушувати права та інтереси осіб, які навчаються у цьому закладі вищої освіти. Обов`язок щодо вирішення всіх питань продовження безперервного здобуття вищої освіти такими особами покладається на засновника (засновників) закладу вищої освіти.

Матеріали справи містять копію листа Міністерства освіти і науки України від 03.03.2020 р. № 3/727-20 в якому посилаючись на положення Закону України «Про вищу освіту» міністерство зазначає, що закінченням технологічного циклу освітньої підготовки є завершення навчання за відповідною освітньою програмою.

Виходячи з аналізу вищенаведеного, враховуючи, що відповідно до положень статті 38 Закону України " відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, в тому числі, господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, з огляду на вид діяльності - ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет": «вища освіта», в даному випадку, незважаючи на визнання боржника (позивач) банкрутом, діяльність останнього завершилась лише після закінчення навчання за відповідною освітньою програмою.

Таким чином, кошти в розмірі 36586,10 грн. було перераховано позивачем на користь відповідачів за надані останніми послуги, спожиті позивачем під час здійснення своєї діяльності, яка не могла бути припинена до завершення навчання за відповідною освітньою програмою.

За таких обставин, судом враховано, що відповідно до положень статті 38 Закону України " відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, разом з цим, також судом враховано специфіку діяльності боржника, а отже покладення на останнього обов`язку, у разі ліквідації його як навчального закладу, із забезпечення здобуття вищої освіти, особами які навчаються в навчальному закладі, що відповідно і було здійснено боржником, однак призвело до понесення витрат на послуги, за відсутності надання яких неможливе досягнення виконання вищевказаного обов`язку, забезпечення збалансованості інтересів навчального закладу та осіб-здобувачів вищої освіти.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, врахувавши, що в період надання відповідачами послуг, а позивачем споживання таких послуг та здійснення за них розрахунків діяльність боржника - ПВНЗ "Економіко-Технологічний Університет" не завершилась, оскільки тривало закінчення навчання за відповідною освітньою програмою, з урахуванням того, що відповідно до положень частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позивачем до відповідачів позовних вимог про стягнення незаконно отриманих коштів, з викладених в позові мотивів.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на безпідставність його посилання в обґрунтування правової позиції заявлених позовних вимог на положення статті 1212 ЦК України, оскільки, як свідчать наявні в матеріалах справи документи, в тому числі зміст позовної заяви, в даному випадку кошти було перераховано позивачем на користь відповідачів на виконання наданих останніми послуг за домовленістю сторін, а наявність договірних зобов`язань виключає застосування вказаних положень ЦК України (аналогічного висновку дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.06.2020 р. № 910/22513/17|12-5гс20).

Що стосується застосування строку позовної давності про який заявлено відповідачами-1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, судом встановлено наступне:

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини третьої та частини четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на те, що судом встановлено відсутність порушення права позивача, яке б підлягало захисту, що виключає можливість застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні позову з цих підстав, суд відмовляє, відповідно, в застосуванні строку позовної давності, про який заявлено відповідачами.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування та аналізу аргументів сторін, з урахуванням поданих на їх підтвердження документів, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Приватного вищого навчального закладу "Економіко-Технологічний Університет" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кияновської Лариси В`ячеславівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТ", Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком", Фізичної особи-підприємця Радченка Юрія Васильовича, Державного підприємства "Інфоресурс", Асоціації навчальних закладів України приватної форми власності, Приватного акціонерного товариства "Київстар", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравопорт", Державної освітньої установи "Навчально-методичний центр з питань якості освіти", Броварського Управління державної казначейської служби України Київської області, Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій", Приватного підприємства "Візит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-будівельний дім "Олді" про стягнення 41676,39 грн. відмовити.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 26.11.2020 р.

Суддя А.В. Лопатін