ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3325/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест", Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 (суддя Мартинюк С.В.)

у справі №904/3325/20

За заявою Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро про затвердження плану санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро (далі- ПАТ «ДМЗ», боржник, товариство) із заявою про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

В обґрунтування заяви боржник посилається на те, що рішенням чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «ДМЗ» від 16.04.2020 року, у зв`язку із наявністю загрози неплатоспроможності ПрАТ «ДМЗ», яка спричинена декількома факторами, з метою запобігання банкрутству, вирішено вжити заходів щодо відновлення платоспроможності Товариства шляхом ініціювання процедури санації до відкриття провадження у справі про банкрутство. Даним рішенням уповноважено Генерального директора Товариства Баша В.О. вжити всіх необхідних заходів, які передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, для ініціювання процедури санації Товариства до відкриття провадження у справі про банкрутство та затвердження господарським судом плану санації, з правом делегування окремих повноважень.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 затверджено план санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, б.3, ідентифікаційний код 05393056) до відкриття провадження у справі про банкрутство. Введено досудову санацію боржника на строк, передбачений планом санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод". Скасовано мораторій, введений ухвалою від 24.06.2020.

Не погодившись з вказаною ухвалою Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод", Товариством з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" , Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат", Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД", Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" подано апеляційні скарги на вказану ухвалу, згідно якої останні просять скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний завод" в затвердженні плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не врахував обставини і не надав правову оцінку тому, що:

- План досудової санації не містить заходів з нагляду за його виконанням;

- План досудової санації не містить заходів з отримання позик та кредитів, а також відомостей про конкретні джерела залучення додаткового фінансування;

- Боржником подано до суду копію плану досудової санації, що є порушенням ч. 5 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства;

- ПрАТ "ДМЗ" не було зазначено про АТ «УкрСиббанк» та АТ «Сітібанк», як банківські установи, що його обслуговують;

- Ліквідаційним аналізом не зазначено, в чому полягає доцільність проведення процедури санації;

- Включення до плану досудової санації заборгованості ПрАТ "ДМЗ" лише частково є порушенням процедури складання плану досудової санації та свідчить про надання боржником недостовірних відомостей, що є суттєвими для визначення успішності плану санації;

- ТОВ «Індорбуд» є заінтересованою стосовно боржника особою;

- Боржником не доведено його неплатоспроможність, а наявні у нього активи достатні для погашення заборгованості перед кредиторами, включеними до плану санації;

- ПрАТ "ДМЗ" не доведено об`єктивних перешкод для продовження його поточної діяльності, а отримувані доходи в дійсності є достатніми для розрахунку з 85% кредиторів;

- ПАТ «ДМК» не було отримано повідомлення про проведення зборів кредиторів ПрАТ "ДМЗ";

- Вимоги ПАТ «ДМК» в ліквідаційній процедурі могли бути задоволені в розмірі, що перевищує розмір вимог, що підлягають задоволенню під час досудової санації боржника.

Крім того, апелянти зазначають про допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, що виразилися в перевищенні строку розгляду заяви про затвердження плану досудової санації.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20, розгляд справи призначено в судове засідання на 23.09.2020 р. о 15 год.00 хв.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 року у справі №904/3325/20 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест", Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20, розгляд апеляційних скарг призначено у судове засідання з викликом сторін на 23.09.2020 р. о 15 год. 00 хв.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2020 розгляд апеляційних скарг призначено у судове засідання з викликом сторін на 08.10.20р. о 14:30 год.

16.09.2020р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ", в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

До Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ «ЕНЕРГОРЕММАШ» на апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод", Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ", в якому просить вказані апеляційні скарги задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення про відмову в затвердженні плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство.

22.09.2020р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

23.09.2020р. до Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких скаржник апеляційну скаргу підтримав в тому числі, з наведених додаткових аргументів, зокрема про те, що суд, затвердивши план санації, фактично вирішив питання про долю його «майна», як кредитора, у вигляді заборгованості ПрАТ "ДМЗ", тобто відбулося втручання в право кредитора, захищене ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 22.10.2020р. на 15:00.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2020 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 11.11.20р. о 15:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 року оголошено перерву до 18.11.2020р. на 14:15.

В судове засідання 18.11.2020р. з`явилися представники апелянтів, частини кредиторів, боржника. Представник кредитора СТРОЙСЕРВІС ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників справи, їх представників, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні у справі докази та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р..

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як передбачено ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII (який діяв до 21.10.2019 року) справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (зі змінами, що набрав чинності 21.10.2019р.) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства).

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «ДМЗ» від 16.04.2020 року, у зв`язку із наявністю загрози неплатоспроможності ПрАТ «ДМЗ», яка спричинена декількома факторами, з метою запобігання банкрутству, вирішено вжити заходів щодо відновлення платоспроможності Товариства шляхом ініціювання процедури санації до відкриття провадження у справі про банкрутство. Даним рішенням уповноважено Генерального директора Товариства Баша В.О. вжити всіх необхідних заходів, які передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, для ініціювання процедури санації Товариства до відкриття провадження у справі про банкрутство та затвердження господарським судом плану санації, з правом делегування окремих повноважень.

04.06.2020 року на веб-сайті ovsb.ics.gov.ua, опубліковано оголошення про проведення 22.06.2020 року загальних зборів кредиторів Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» щодо розгляду та схвалення кредиторами плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство.

На замовлення ПрАТ «ДМЗ», на підставі договору №07/05-20 від 19.05.2020 року про надання послуг ТОВ «Аудиторська компанія «Міжнародна правова безпека» було підготовлено ліквідаційний аналіз.

В ліквідаційному аналізі ПрАТ «ДМЗ» від 05.06.2020 року зазначено, що на дослідження надано проект Плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод», який розроблено відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

За результатами дослідження проекту наданого ПрАТ «ДМЗ» плану санації аудитор прийшов до висновку, що даний План санації, виходячи з наявних показників, є більш вигідним для кредиторів ПрАТ «ДМЗ» ніж ліквідація боржника, оскільки в результаті впровадження передбачених Планом санації заходів:

- вимоги всіх кредиторів будуть погашені в повному обсязі в процедурі санації до відкриття провадження у справі про банкрутство, а у разі продажу майна в ліквідаційній процедурі буде задоволено лише частину вимог кредиторів, оскільки з`являються додаткові затрати на виплату винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, витрат по збереженню майна ПрАТ «ДМЗ», та інші поточні витрати;

- у разі продажу майна ПрАТ «ДМЗ» в ліквідаційній процедурі банкрутства в електронній торговій системі, початкова ціна аукціону може бути зменшена, що призведе до його продажу за заниженою вартістю та відсутністю коштів на погашення вимог всіх кредиторів;

- вчинення заходів відновлення платоспроможності ПрАТ «ДМЗ» призведе до отримання товариством прибутку та задоволення вимог кредиторів. В разі ліквідації товариства вимоги, які не будуть погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважатимуться погашеними та інші шляхи їх задоволення будуть відсутні.

На адресу всіх кредиторів, включених до плану санації ПрАТ «ДМЗ», 12.06.2020 року направлено повідомлення про проведення зборів кредиторів ПрАТ «ДМЗ» 22.06.2020 року.

До реєстру кредиторів, включених до плану санації, боржником було внесено вимоги кредиторів у відповідних розмірах (т. 27 а.с. 113-142).

Розробленим Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» Планом санації передбачено:

Заходи відновлення платоспроможності боржника:

- залучення додаткового фінансування - інвестицій та кредитування, з метою оновлення основних засобів боржника та завершення модернізації виробництва, що дозволить в подальшому отримувати дохід від відновлення виробництва та реалізації профільної продукції;

- відчуження непрофільних активів ПрАТ «ДМЗ», що за фінансовим планом допоможе залучити додаткові кошти та зменшити витрати на утримання даних активів;

- отримання позик або кредитів в цілях введення повноцінної господарської діяльності боржника з метою подальшого погашення заборгованості перед кредиторами ПрАТ «ДМЗ» вимоги яких включені до цього Плану:

- стягнення дебіторської заборгованості на користь боржника з метою збільшення активів;

- встановлення відстрочення виконання боржником зобов`язань перед кредиторами окремих категорій, з цією метою поділ кредиторів, які беруть участь у санації, на категорії залежно від виду вимог та наявності (відсутності) забезпечення вимог таких кредиторів та черговості погашення вимог, яка визначена Кодексом України з процедур банкрутства;

- проведення перекладки коксових батарей з використанням сучасних технологій та матеріалів з метою збільшення обсягів виробництва коксу та покращення екологічних нормативів;

- підвищення ефективності коксохімічного виробництва та досягнення максимальних виходів коксохімії з метою збільшення обсягів реалізації коксо хімічної продукції, в тому числі, за рахунок проведення капітальних ремонтів первинних газових холодильників;

- проведення заходів, які спрямовані на скорочення втрат коксового газу для збільшення його використання при виробництві пари в ТЕЦ натомість використання природного газу;

- проведення заходів, які направлені на оптимізацію якісних характеристик вугільної шихти та зниженню її вартості;

- роздувка відремонтованої доменної печі ДП2, що дозволить зменшити використання коксу та заліза при виробництві чавуну;

- підбору оптимальних режимів роботи доменних печей та постійній роботі з постачальниками сировини по покращенню її якості;

- зменшення витрат на виробництво продукції за рахунок максимального залучення власних металургійних відходів в порівнянні з покупними аналогами в тому числі завдяки реалізації проекту по брикетуванню відходів металургійного виробництва;

- збільшення використання брухту при збільшенні частки плавок з підігрівом для максимізації виробництва сталі і виходу готової продукції;

- зниження витрат металу на виробництво прокату за рахунок модернізації вагового господарства, точності зважування та контролю;

- ініціювання та реалізація проекту по заміщенню використання природного газу при виробництві прокату на стані 550 на коксовий газ;

- модернізація і заміна насосного обладнання в цеху водопостачання для досягнення оптимальної витрати електроенергії;

- максимальне використання власних потужностей для виробництва електроенергії та зменшення витрат покупної;

- збільшення обсягів виробництва і стійкості виливниць власного виробництва для розливання сталі;

- використання товарного кредиту при укладанні контрактів з контрагентами на поставку сировини, матеріалів і ТМЦ з відстрочкою платежу 60-90 календарних днів від дати поставки;

- робота з великими металотрейдерами та укладання з ними контрактів на поставку металопродукції на умовах передоплати;

- збільшення доходу підприємства та розширення ринків збуту за рахунок освоєння нових видів високомаржинальної продукції;

- передача невикористовуваних в виробничому процесі площ земельних ділянок місту.

Частиною 3 ст.5 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у разі якщо план санації передбачає розстрочення чи відстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини, план санації вважається схваленим органом стягнення в частині задоволення вимог з податків, зборів (обов`язкових платежів) на умовах плану санації без необхідності голосування органу стягнення.

Згідно до ч.3 ст.5 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що умови плану санації щодо задоволення вимог кредиторів, які не брали участі в голосуванні або проголосували проти схвалення плану санації боржника, повинні бути не гіршими, ніж умови задоволення вимог кредиторів, які проголосували за схвалення плану санації. Вказаними умовами плану досудової санації боржника зазначений припис виконаний у повному обсязі.

Планом визначено порядок задоволення вимог кредиторів у розмірі 1 207 461 399,34 грн., на умовах відстрочки виконання зобов`язань. Відстрочка виконання зобов`язань встановлюється строком на 2 роки від дня затвердження судом цього Плану санації, а задоволення вимог кредиторів здійснюється протягом 1 року поквартально рівними частинами.

План санації боржника не передбачає призначення керуючого санацією, а обов`язок з нагляду за дотриманням та виконанням плану санації покладається на керівника ПрАТ «ДМЗ» Баша Віталія Олеговича.

22.06.2020 відбулись загальні збори кредиторів ПАТ «Дніпровський металургійний завод». За результатами проведених загальних зборів кредиторів Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» складено Протокол від 22.06.2020 року, яким підтверджується прийняте рішення про схвалення Плану санації Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до даного протоколу по питанню першому порядку денного «Про схвалення кредиторами плану санації Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до відкриття провадження у справі про банкрутство» голосували: «ЗА» - 790 887,66 голосів, що становить 63,46933 відсотка голосів. «Проти» 106 237,50 голосів, що становить 8,53 відсотка голосів.

Так, кредитор ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» з кількістю голосів 1808,73- утримався. Кредитор ТОВ «Гір Інтернейшнл» з кількістю голосів 60259,35 проголосував проти. Кредитор ТОВ «Крона Імпульс» з кількістю голосів 419,51 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «Індустріальні технології України» з кількістю голосів 2254,98 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «НПК ТЕХМЕТ» з кількістю голосів 792,10 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «Комплексстандарт» з кількістю голосів 279,53 проголосував «проти». Кредитор АТ «Українська залізниця» з кількістю голосів 1,91 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «Запорізький ливарно- механічний завод» з кількістю голосів 7752,53 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «Метропромбуд Інвест» з кількістю голосів 29639,56 проголосував проти. Кредитор ТОВ «ДПС-Дніпро» з кількістю голосів 4322,02 проголосував «проти». Кредитор ПНВП «Інвест-Гарант» з кількістю голосів 516,01 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «Індустріальні технології України» з кількістю голосів 2254,98 проголосував «проти». Кредитор ТОВ «НВФ`Топстар» з кількістю голосів 1337,65 проголосував «За». Кредитор ТОВ «Індорбуд» з кількістю голосів 789550,00 проголосував «За». Кредитор ТОВ «Орфей-Запоріжжя» з кількістю голосів 4526,43 - рішення кредитора відсутнє (кредитор не прийняв участь у голосуванні).

Абзацом 4 ч. 8 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні плану санації, якщо:

при схваленні плану санації були допущені порушення законодавства, що могли вплинути на результат голосування загальних зборів кредиторів; кредитор, який не брав участі в голосуванні або проголосував проти схвалення плану санації, доведе, що в разі ліквідації боржника у порядку, визначеному цим Кодексом, його вимоги були б задоволені в розмірі, що перевищує розмір вимог, які будуть задоволені відповідно до умов плану санації; боржником були надані недостовірні відомості, що є суттєвими для визначення успішності плану санації.

Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши позиції кредиторів, господарський суд дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених абзацом 4 ч. 8 ст. 5 КУзПБ для відмови у затвердженні плану санації боржника.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне з приводу доводів апеляційних скарг.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства боржник за рішенням засновників (учасників, акціонерів) боржника має право ініціювати процедуру санації до відкриття провадження у справі про банкрутство. Санація боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюється відповідно до плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (далі - план санації). У плані санації визначаються: розміри, порядок і строки погашення вимог кредиторів, які беруть участь у санації; заходи щодо виконання плану санації та нагляду за виконанням плану санації; обсяг повноважень керуючого санацією (у разі його призначення). Планом санації може бути передбачено: поділ кредиторів, які беруть участь у санації, на категорії залежно від виду вимог та наявності (відсутності) забезпечення вимог таких кредиторів; різні умови задоволення вимог для кредиторів різних категорій; заходи з отримання позик чи кредитів; умови, передбачені частиною другою статті 51 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту плану досудової санації та доводів відзиву на апеляційні скарги, планом не передбачено призначення арбітражного керуючого, а обов`язки з його виконання покладаються на т.в.о. генерального директора ПрАТ «ДМЗ» Баша Віталія Олеговича, тобто вказаною особою буде здійснюватися контроль за виконанням плану досудової санації.

В матеріалах справи наявні Заходи по нагляду за виконанням плану досудової санації ПрАТ «ДМЗ», затверджені Наказом т.в.о. генерального директора ПрАТ «ДМЗ» Баша В.О. від 07 серпня 2020 року за № 302/1.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч. 2 та 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає поважними причини не подання зазначеного доказу до суду першої інстанції з огляду на те, що повноваження на створення та затвердження Заходів по нагляду за виконанням плану досудової санації ПрАТ «ДМЗ» були набуті т.в.о. генерального директора ПрАТ «ДМЗ» Баша В.О. з постановленням господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 і відповідно вказаний документ був створений після закінчення розгляду справи в суді 1 інстанції.

З приводу відсутності в Плані досудової санації відомостей про конкретні заходи з отримання позик та кредитів, а також про джерела залучення додаткового фінансування, апеляційний суд зауважує, що приписи ч. 2 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства засвідчують відсутність вимог щодо деталізації боржником в плані досудової санації зазначеної інформації, тобто її обсяг може бути обмежений вказівкою на обрані боржником заходи.

Натомість, ПрАТ «ДМЗ» до суду першої інстанції було подано лист ТОВ «Девелопмент Контракшн Холдінг» від 22.07.2020 року за вих. № 94, зі змісту якого вбачається, що в рамках реалізації заходів з розвитку ПрАТ «ДМЗ» ведуться переговори з рядом підприємств-підрядчиків, зокрема з компаніями Sinomach, CISDI, Danieli, а також з китайськими банками, щодо залучення позичкового фінансування, серед яких Експортно-імпортний банк Китаю, та інші, а отже доводи в цій частині апеляційних скарг відхиляються судом з наведених підстав.

Водночас, апеляційний суд не приймає до уваги надані ПрАТ «ДМЗ» копії вимог за Договорами відступлення права вимоги, укладеними з ПрАТ «Суха Балка» та ТОВ «Індорбуд», оскільки боржником не надано доказів щодо причин неможливості подання даних доказів на стадії розгляду судом першої інстанції справи.

Те саме стосується поданого ТОВ «Гір Інтернейшнл» висновку експертів з питань, що потребують спеціальних знань у сфері визначення ознак неплатоспроможності підприємства від 07.10.2020р., підготовлений Державною установою «Інститут економіко-правових досліджень ім. В.К. Мамутова Національної академії наук України.

Так, апелянтом не надано доказів щодо причин неможливості замовити дану експертизу на стадії розгляду судом першої інстанції справи. В матеріалах справи відсутні докази того, що останнім ставилось в суді першої інстанції питання стосовно проведення даного роду експертизи по справі.

Колегією суддів враховано, що прийняття судом до розгляду несвоєчасно поданих доказів без поважних на те причин, а лише через неналежну підготовку сторони щодо судового розгляду справи, порушує імперативні норми Господарського процесуального кодексу України та унеможливлює дотримання принципу рівності учасників справи і неупередженості суду.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, (яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2019 року у справі № 925/2028/15 та від 14.01.2020 року у справі № 925/1082/18).

Що стосується подання Боржником до суду копії плану досудової санації, що на думку скаржників є порушенням ч. 5 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів зазначає наступне.

Наявний в матеріалах справи оригінал плану досудової санації з відповідними додатками (т. 27 а.с. 113-142) підписаний т.в.о. генерального директора ПрАТ «ДМЗ» Баш В.О. за своїм змістом є ідентичним із примірником плану санації, наданим разом із заявою про його затвердження, а фактичні обставини справи свідчать про те, що судом першої інстанції розглядався та затверджувався саме оригінал плану досудової санації при постановленні оскаржуваної ухвали від 31.07.2020 року, відтак доводи в цій частині апеляційних скарг є необґрунтованими.

Відносно доводів апелянта ТОВ "Запорізький ливарно-механічний завод" про не зазначення ПрАТ "ДМЗ" інформації про АТ «УкрСиббанк» та АТ «Сітібанк», як банківських установ, що його обслуговують, колегія суддів зазначає наступне.

Абзацом 4 ч. 8 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні плану санації, якщо:

при схваленні плану санації були допущені порушення законодавства, що могли вплинути на результат голосування загальних зборів кредиторів; кредитор, який не брав участі в голосуванні або проголосував проти схвалення плану санації, доведе, що в разі ліквідації боржника у порядку, визначеному цим Кодексом, його вимоги були б задоволені в розмірі, що перевищує розмір вимог, які будуть задоволені відповідно до умов плану санації; боржником були надані недостовірні відомості, що є суттєвими для визначення успішності плану санації.

Таким чином, абзацом 4 ч. 8 ст. 5 КУзПБ встановлено конкретні підстави, перелік яких є вичерпним, для відмови у затвердженні плану санації боржника, і серед наведених підстав відсутня така підстава, як не зазначення боржником в плані досудової санації повної інформації про обслуговуючі банківські установи та відкриті в них рахунки.

При цьому, необхідно зауважити, що апелянтом не надано суду доказів того, що ненадання відомостей про частину рахунків боржника вплинуло на результат голосування на загальних зборах кредиторів та відповідно могло бути підставою для постановлення судом першої інстанції ухвали про відмову в затвердженні плану санації.

Що стосується тверджень апелянта про те, що ліквідаційним аналізом не зазначено, в чому полягає доцільність проведення процедури санації, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства до плану санації додається ліквідаційний аналіз, який свідчить про вигідність для кредиторів виконання плану санації порівняно з ліквідацією боржника. До плану санації може додаватися фінансовий аналіз, який підтверджує здатність боржника виконувати умови плану санації.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, до заяви про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство долучено ліквідаційний аналіз ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» виготовлений станом на 05.06.2020.

Згідно висновків ліквідаційного аналізу, фінансовий стан боржника станом на 31.12.2019 оцінюється як нестійкий та такий, що має тенденцію до погіршення. Результатом діяльності за 2019 рік є збитки.

Відповідно до даних балансу станом на 31.12.2019 вартість активів підприємства нижче за розмір фінансових зобов`язань.

За результатами експертного дослідження проекту плану досудової санації, аудитор дійшов висновків, що: «Розроблений план санації ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», виходячи з наявних та планових показників, є більш вигідним для кредиторів ніж ліквідація боржника, оскільки в результаті впровадження передбачених Планом санації заходів вимоги всіх кредиторів будуть погашені в повному обсязі в процедурі санації до відкриття провадження у справі про банкрутство, а у разі продажу майна в ліквідаційній процедурі буде задоволено лише частину вимог кредиторів, оскільки з`являються додаткові затрати на виплату винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, витрат по збереженню майна боржника, та інші поточні витрати; у разі продажу майна боржника в ліквідаційній процедурі банкрутства в електронній торговій системі, початкова ціна аукціону може бути зменшена, що призведе до його продажу за заниженою вартістю та відсутністю коштів на погашення вимог всіх кредиторів; в процедурі санації до відкриття провадження у справі про банкрутство вдасться зберегти господарську діяльність боржника та робочі місця працівникам товариства. В разі ліквідації товариства відбудеться звільнення працівників, які змушені будуть стати на облік в Центр зайнятості, а на державу ляже тягар виплати звільненим особам допомоги по безробіттю; вчинення заходів відновлення платоспроможності боржника призведе до отримання товариством прибутку та задоволення вимог кредиторів. В разі ліквідації товариства вимоги, які не будуть погашені у зв`язку з недостатністю майна вважатимуться погашеними та інші шляхи їх задоволення будуть відсутні.

Ліквідаційним аналізом зазначено, що виконання плану санації свідчить про вигідність для кредиторів порівняно з ліквідацією боржника.

План досудової санації може бути затверджений судом, якщо судами буде встановлено, що при виконанні цього плану санації вимоги кредиторів боржника будуть задоволені в більшому обсязі, ніж у ліквідаційній процедурі, як це передбачено ч. 8 ст. 5 КУзПБ (правовий висновок, наведений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2020 року у справі № 914/1195/19).

Отже, ліквідаційний аналіз ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» підтверджує погіршення фінансового стану боржника та свідчить про вигідність для кредиторів виконання плану санації порівняно з ліквідацією.

Доказів на спростування вказаних висновків апелянтами не надано й матеріали справи №904/3325/20 таких не містять, а відтак доводи в цій частині апеляційних скарг є безпідставними.

Стосовно доводів скаржників про те, що включення до плану досудової санації заборгованості ПрАТ "ДМЗ" перед кредиторами лише частково є порушенням процедури складання плану досудової санації та свідчить про надання боржником недостовірних відомостей, що є суттєвими для визначення успішності плану санації, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до визначення понять, наведених у ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства:

- банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури;

- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви;

- неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства санація боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство - це система заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, які може здійснювати засновник (учасник, акціонер) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, інші особи з метою запобігання банкрутству боржника шляхом вжиття організаційно-господарських, управлінських, інвестиційних, технічних, фінансово-економічних, правових заходів відповідно до законодавства до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, сутність процедури санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство полягає у здійсненні комплексу необхідних заходів, направлених на відновлення платоспроможності боржника, що мають на меті погашення грошових зобов`язань боржника, неспроможність виконання яких призводить до його банкрутства. При цьому, неспроможність виконання грошових зобов`язань пов`язується з настанням реальних умов неможливості їх погашення станом на конкретно визначену дату, в яку вони мали бути остаточно виконані.

Статтею 5 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено конкретні вимоги щодо змісту плану досудової санації. Системний аналіз даної статті засвідчує, що включення кредиторів до реєстру кредиторів та плану санації, їх поділ на категорії у залежності від виду вимог до боржника, встановлення порядку задоволення їх вимог та визначення необхідного строку проведення процедури санації до відкриття провадження у справі про банкрутство є правом боржника, який ініціює процедуру досудової санації.

Як вбачається з даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності боржника, що використані в плані санації, загальна сума кредиторських вимог ПрАТ «ДМЗ» станом на 31.05.2020 року складає 5 406 189 016,37 грн.; оборотні активи 953 462 000,00 грн.; заборгованість відповідно до бухгалтерської звітності боржника і яка включена до плану санації - 1 246 094 297,45 грн..

Тобто, ПрАТ «ДМЗ» було визнано та включено до відомостей плану санації інформацію щодо сум усієї кредиторської заборгованості, яка обліковувалася станом на 31.05.2020 року.

При цьому, поділ кредиторів на категорії є умовним та здійснений боржником за критеріями: простроченої кредиторської заборгованості, кредиторської заборгованості за рішенням суду, що не набрало законної сили та кредиторської заборгованості, строк сплати якої ще не настав.

Виходячи з мети та сутності процедури санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство, ПрАТ «ДМЗ» визнана неспроможність виконання грошових зобов`язань на суму 1 246 094 297,45 грн. з настанням кінцевого строку їх погашення, внаслідок чого був розроблений план санації, яким передбачено здійснення комплексу заходів направлених на погашення зазначеної кредиторської заборгованості задля відновлення платоспроможності боржника та запобігання його банкрутству.

Однак, наведене не свідчить про вибірковий підхід щодо включення боржником лише частини вимог конкретного кредитора до плану санації, а лише означає, що станом на конкретно визначену дату, в яку розроблений та затверджений план санації, існує прострочена кредиторська заборгованість, яку боржник неспроможний реально погасити без застосування процедури досудової санації.

Що стосується решти кредиторських вимог, згаданих в плані санації, але щодо яких не визначений порядок їх погашення, то це пов`язано і з тим, що строк виконання зазначених грошових зобов`язань є таким, що не настав, тобто відповідні особи не набули статусу кредиторів.

Щодо розбіжностей між сумами кредиторської заборгованості боржника, зазначеної у плані санації, та тієї, що обліковується у кредитора, наведене не свідчить про недостовірність зазначених відомостей, а лише констатує можливу спірність неврахованої в плані санації суми заборгованості, проте це не позбавляє права кредитора на доведеність обґрунтованості заявлених до боржника вимог в окремому судовому провадженні та, відповідно, стягнення якої може бути здійснено в порядку виконання судового рішення.

З приводу посилань апелянтів на заінтересованість ТОВ «Індорбуд» стосовно боржника, апеляційний суд зазначає наступне.

Як передбачено ч. 4 ст. 5 КУзПБ вимоги незабезпечених кредиторів, які є заінтересованими особами стосовно боржника, не враховуються для цілей голосування при схваленні плану санації.

Поняття заінтересованості особи щодо боржника визначено у ст. 1 КУзПБ, а саме, що заінтересованою особою стосовно боржника є юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

Отже, в розумінні ст. 1 КУзПБ, ТОВ «Індорбуд» не є заінтересованою особою щодо боржника ПрАТ «ДМЗ», оскільки:

- ТОВ "Індорбуд" не створено за участю боржника, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- ТОВ «Індорбуд» не здійснює контроль над боржником;

- ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» не здійснює контроль над ТОВ «Індорбуд»;

- ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» та ТОВ «Індорбуд» не перебувають під контролем третьої особи, яка контролює боржника або кредитора.

Колегія суддів вважає за необхідне врахувати висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25.06.2019 року у справі №922/4366/16 щодо застосування статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства в частині визначення наявності ознак заінтересованості особи щодо боржника.

Таким чином, колегією суддів не встановлені передбачені ст. 1 КУзПБ ознаки, які вказували б, що ТОВ «Індорбуд» є заінтересованою особою щодо ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».

Посилання апелянтів на те, що ПрАТ «Суха Балка» та ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» мають однакового кінцевого бенефіціарного власника та директора не приймаються судом до уваги, оскільки з дати укладення Договорів відступлення права вимоги, а саме 04.05.2020 року ПрАТ «Суха Балка» вже не є кредитором боржника.

З приводу доводів ТОВ "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" про те, що кредиторські вимоги ТОВ «Індорбуд» є такими, строк виконання яких ще не настав, з огляду на ненадання ПрАТ "ДМЗ" відповідних доказів (письмових вимог ПрАТ «Суха Балка» до ТОВ «Індорбуд», в яких було б зазначено строк повернення коштів по кожному Договору про надання поворотної фінансової допомоги на загальну суму 789 550 000,00 грн.), необхідно зазначити наступне.

Дослідивши наявні в матеріалах справи № 904/3325/20 копії Договорів відступлення права вимоги та Договори поворотної фінансової допомоги, суд апеляційної інстанції встановив, що: усі Договори відступлення права вимоги укладені 04.05.2020 року; за вказаними Договорами первісним кредитором є ПрАТ «Суха Балка», новим кредитором - ТОВ «Індорбуд», боржник - ПрАТ "ДМЗ"; згідно п. 2.2. Договорів відступлення права вимоги ТОВ «Індорбуд» набуває права вимагати від ПрАТ "ДМЗ" реального виконання зобов`язань, строк виконання яких настав та які виникли за Договором про фінансову допомогу. Права вимоги за Договорами про фінансову допомогу переходять у повному обсязі від ПрАТ «Суха Балка» до ТОВ «Індорбуд» в момент укладення Договору відступлення права вимоги, тобто 04.05.2020р.

Судом також встановлено, що Договори відступлення права вимоги, які були укладені між боржником, ПрАТ «Суха Балка» та ТОВ «Індорбуд» не визнані в судовому порядку недійсними, тому в силу презумпції правомірності правочину за ст. 204 ЦК України вважаються правомірним.

Враховуючи викладене, положення п. 2.2 Договорів відступлення права вимоги є достатнім та переконливим свідченням того, що кредиторські вимоги ТОВ «Індорбуд» до ПрАТ "ДМЗ", які виникли за Договорами про фінансову допомогу, є такими, строк виконання яких настав.

Отже, та обставина, що боржник включив ТОВ «Індорбуд» в категорію кредиторів «строк виконання зобов`язань перед якими настав», пов`язана із настанням строку виконання зобов`язань на момент прийняття рішення зборів кредиторів про схвалення плану санації, що прямо витікає з умов укладених Договорів відступлення права вимоги, а саме: п. 2.2., а відтак доводи в цій частині апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли та спростовуються вищенаведеним.

Щодо доводів скаржників про те, що боржником не доведено його неплатоспроможність та об`єктивних перешкод для продовження його поточної діяльності, а наявні у нього активи достатні для погашення заборгованості перед 85% кредиторів, включених до плану санації.

За визначенням понять, наведених у ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Як вже було встановлено згідно висновків ліквідаційного аналізу, фінансовий стан боржника станом на 31.12.2019 оцінюється як нестійкий та такий, що має тенденцію до погіршення. Результатом діяльності за 2019 рік є збитки.

Відповідно до даних балансу станом на 31.12.2019 вартість активів підприємства нижче за розмір фінансових зобов`язань.

Загальна сума кредиторської заборгованості ПрАТ «ДМЗ» станом на 31.05.2020 року складає 5 406 189 016,37 грн.; оборотні активи 953 462 000,00 грн.; заборгованість, яка включена до плану санації - 1 246 094 297,45 грн.

Наведена інформація свідчить про можливість погашення ПрАТ «ДМЗ» за рахунок оборотних активів лише частини заборгованості перед існуючими кредиторами, включеними до плану досудової санації, що вказує на наявність ознак неплатоспроможності боржника та призведе до його банкрутства.

Доказів на спростування вказаних обставин скаржниками суду не надано, а отже доводи в цій частині апеляційних скарг обґрунтовано відхиляються судом.

При цьому, апеляційний суд вважає непереконливими доводи ТОВ "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" (з посиланням на висновок експертів з питань, що потребують спеціальних знань у сфері визначення ознак неплатоспроможності підприємства від 07.10.2020р., підготовлений Державною установою «Інститут економіко-правових досліджень ім. В.К. Мамутова Національної академії наук України) про те, що аналіз фінансової звітності ПрАТ "ДМЗ" на 31.12.2019р. не свідчить про наявність ознак неплатоспроможності боржника. Такий висновок зроблений на підставі вибіркового аналізу показників в балансі підприємства та в звіті про фінансові результати за 2019р..

Зокрема, експерти зазначили про те, що аналіз фінансової звітності ПрАТ "ДМЗ" демонструє позитивні зрушення щодо покращення фінансового стану, що підтверджується скороченням кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги тощо, практичною незмінністю кадрового потенціалу підприємства, відсутністю заборгованості зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також за розрахунками по оплаті праці станом на 30.12.2019р.

Водночас, наведені показники фінансової звітності боржника повинні оцінюватися в комплексі з іншими, для того, щоб оцінка фінансового стану (визначення не/платоспроможності) підприємства була об`єктивною та такою, що будується на всебічному дослідженні усіх факторів, що мають безпосередній вплив на це, однак, визначальними показниками є саме фінансовий результат діяльності ПрАТ "ДМЗ" (збитки/прибуток) та співвідношення вартості активів до фінансових зобов`язань.

Що стосується доводів апелянта ПАТ «ДМК» про те, що ним не було отримано повідомлення про проведення зборів кредиторів ПрАТ "ДМЗ", апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи містяться списки згрупованих поштових відправлень (т. 1 а.с. 147-164), які підтверджують направлення боржником повідомлення про проведення зборів кредиторів усім кредиторам включеним до плану санації.

Крім того, 04.06.2020 року ПрАТ "ДМЗ" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було розміщено оголошення № 64885 про проведення загальних зборів кредиторів ПрАТ "ДМЗ", призначених на 22.06.2020 року (т. 1 а.с. 142-146).

Таким чином, боржником було забезпечено можливість та належні умови для кредиторів, в тому числі ПАТ «ДМК», на своєчасне сповіщення про проведення зборів кредиторів та ознайомлення з порядком денним цих зборів, що спростовує аргументи апеляційної скарги у відповідній частині.

Колегія суддів відхиляє також доводи апелянта ПАТ «ДМК» про те, що його вимоги в ліквідаційній процедурі могли бути задоволені в розмірі, що перевищує розмір вимог, що підлягають задоволенню під час досудової санації боржника, з огляду на те, що до плану досудової санації включені вимоги ПАТ «ДМК» в повному розмірі, що складає 683 379,16 грн. При цьому, розрахована сума погашення вимог ПАТ «ДМК» в ліквідаційній процедурі сформована без врахування витрат на винагороду арбітражному керуючому та за умов, наближених до ідеальних, за яких активи ПрАТ "ДМЗ" будуть продані за найвищою ціною.

Відносно доводів апелянта ТОВ "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" про те, що суд, затвердивши план санації, фактично вирішив питання про долю його «майна», як кредитора, у вигляді заборгованості ПрАТ "ДМЗ", тобто відбулося втручання в право кредитора, захищене ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції, апеляційний суд зазначає.

Дані твердження побудовані на тому, що, на думку скаржника, розподіл кредиторів призводить до того, що кредитори на суму 1 246 094 297 грн. 45 коп. будуть мати обмежені можливості повернення належних їм грошових коштів, в той час, як більша частина кредиторів на суму 4 150 094 718 грн. 92 коп. можуть вимагати задоволення своїх вимог без обмежень положеннями КУзПБ. Так, ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У розумінні Європейського суду з прав людини термін «майно» має автономне тлумачення. У науковометодичному посібнику «Застосування практики Європейського суду з прав людини при здійсненні правосуддя», який було підготовлено ОБСЄ, зазначено, що до поняття «майно» ЄСПЛ відносить, зокрема:

усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27 квітня 1979 р., п. 64), тобто наявне майно (existing possessions);

нерухомість, зокрема, маєтки («Колишній Король Греції та інші проти Греції» (The Former King Of Greece and Others v. Greece), заява № 25701/94, рішення від 23 листопада 2000 р.), земельна ділянка та будинок, будинки («Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lцnnroth v. Sweden), рішення від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52) та інша нерухомість;

прибутки, що випливають з власності, зокрема, орендна плата (рента), передбачена договором, добровільно укладеним відповідно до законодавства («Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р.);

рухоме майно, наприклад, картина (зокрема, «Портрет молодого селянина» Ван Гога був предметом розгляду у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) [GC] від 5 січня 2000 р., заява № 33202/96), або речі особи, що знаходяться в її помешканні («Новоселецький проти України» (Novoseletskiy v. Ukraine), заява № 47148/99, рішення від 22 лютого 2005 р.);

кошти/присуджені суми, належні до виплати заявникам на підставі остаточного і обов`язкового до виконання арбітражного рішення («Грецькі нафтопереробні заводи «Стран» та Стратіс Андреадіс проти Греції» (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v.Greece), заява № 13427/87, рішення від 21 листопада 1994 р.);

кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, які є остаточними та підлягають виконанню («Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, рішення від 7 травня 2002 р., п.40);

«активи», які можуть виникнути, зокрема, на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням («Прессос Компанія Нав`єра С.А. та інші проти Бельгії» (Pressos Compania Naviera S.A. and Others v. Belgium) (1), заява № 17849/91, рішення від 28 жовтня 1995 р.;

«правомірні очікування»/«законні сподівання» вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу (наприклад, правомірні сподівання бути здатним здійснювати запланований розвиток території, з огляду на чинний на той час дозвіл на промислове освоєння землі (Справа «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87, рішення від 23 жовтня 1991 р.);

інше «майно», що «становить економічну цінність», зокрема, необхідні для здійснення підприємницької діяльності дозволи чи ліцензії (cправа «Тре Тракторер Актіболаґ» проти Швеції» (Tre Traktцrer Aktiebolag v. Sweden), рішення від 7 липня 1989 року, серія A, № 159).

Зазначаючи про порушення судом першої інстанції положень Конвенції, апелянт не конкретизує яким чином він позбавляється власності внаслідок затвердження судом плану досудової санації, з огляду на те, що цим планом передбачено погашення простроченої заборгованості перед кредиторами на суму 1 246 094 297 грн. 45 коп., в той час як інші кредитори, вимоги яких не були включені до плану санації, не позбавлені права на звернення до суду та здійснення відповідного стягнення заборгованості в порядку виконання судового рішення.

Крім того, скаржник вважає, що план санації радше відтерміновує сплату боргів, а не створює реальних механізмів їх погашення, що не може бути кваліфіковано інакше, аніж покладення на нього надмірного тягаря.

З даного приводу апеляційний суд зазначає, що приписи ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції ст. 1 Першого протоколу гарантують особі мирне володіння майном, однак і встановлюють можливість обмеження її прав з боку держави на певних умовах, передбачених законом, у суспільних інтересах.

Так, встановлення у плані санації порядку та строків погашення вимог кредиторів, які беруть участь у санації, передбачено абз. 1 ч. 2 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, законодавець визначив, що в самій процедурі санації встановлюються порядок та строки погашення вимог кредиторів і це є необхідними умовами, за яких план санації може бути успішно реалізований та затверджений судом.

До того ж, норма ст. ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства вимагає від боржника визначити заходи щодо виконання плану санації та надати об`єктивну оцінку «якості» вказаним заходам, а саме їх вигідності для кредиторів та здатності боржника до їх реалізації, про що свідчать ліквідаційний та фінансовий аналізи.

Наведене не може тлумачитись як звичайне «відтермінування сплати боргів», тим більше за умов передбачення комплексу заходів для їх погашення та конкретних строків їх реалізації.

Необхідно також зауважити, що, враховуючи поточний фінансовий стан боржника, за інших умов, якби ТОВ "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" не отримало від ПрАТ "ДМЗ" належних до сплати коштів у строк, в який зобов`язання мало бути виконане, зазначена заборгованість могла бути стягнута в судовому порядку, однак можливість реального виконання рішення була б неминуче поставлена в залежність від існуючої на сьогоднішній день неспроможності боржника виконати, після настання встановленого строку, грошові зобов`язання, без застосування процедури досудової санації.

Що стосується обмежень, встановлених судом щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, а також компенсаційних платежів (3% річних від простроченої суми, інфляційних втрат за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання), на які можуть розраховувати кредитори у випадку порушення боржником своїх зобов`язань в порядку ст. 625 ЦК України, то колегія суддів зауважує наступне.

Згідно ч. 1-3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

При цьому, відповідно до абз 3 ч. 8 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства за відсутності підстав для відмови в затвердженні плану санації господарський суд виносить ухвалу про затвердження плану санації. Цією ухвалою скасовується мораторій. Ухвала про затвердження плану санації набирає чинності з моменту її постановлення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 року у справі № 904/3325/20 було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, б.3 ідентифікаційний код 05393056), який ухвалою від 31.07.2020 року був скасований.

Отже, в даному випадку суд першої інстанції діяв у відповідності до приписів ст.ст. 5, 41 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме обмеження було встановлено законодавчими вимогами та мало нетривалий характер (5 тижнів). У той же час скасування судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі мораторію на задоволення вимог кредиторів з введенням санаційних заходів, як це передбачено абз. 3 ч. 8 ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства, не позбавляє кредиторів права у задіянні заходів, направлених на отримання компенсаційних виплат, обумовлених відтермінуванням погашення заборгованості.

Таким чином, апелянтом ТОВ "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" не надано суду переконливих доказів того, що затвердженим планом досудової санації на нього покладено індивідуальний та надмірний тягар, тобто поставлено його в несправедливе/нерівнозначне становище, в порівнянні з іншими кредиторами, що має наслідком неможливість задоволення його вимог до Боржника.

Що стосується доводів скаржників про допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, що виразилися в перевищенні строку розгляду заяви про затвердження плану досудової санації, колегія суддів відмічає наступне.

Згідно абз. 1 та 2 ч. 8 ст. 5 КУзПБ господарський суд розглядає заяву про затвердження плану санації не пізніше одного місяця з дня прийняття відповідної заяви до розгляду. Господарський суд зобов`язаний заслухати кожного присутнього на засіданні кредитора, який має заперечення щодо плану санації, навіть якщо такий кредитор проголосував за схвалення плану санації.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане право кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обґрунтованість тривалості провадження повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та критеріїв, викладених у прецедентній практиці ЄСПЛ. Зокрема, складності справи та поведінки заявника та держорганів (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» (заява № 4469/07), «Зяя проти Польщі» (заява № 45751/10)).

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродньо встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

І хоча формально, судом першої інстанції порушено строк розгляду заяви про затвердження плану досудової санації (заява надійшла до суду 22.06.2020 року, а ухвала за результатами її розгляду прийнята 31.07.2020 року), апеляційний суд наголошує, що тривалість провадження була обумовлена складністю справи, значним обсягом доказової бази, необхідністю заслуховування кожного присутнього на засіданні кредитора, який має заперечення щодо плану санації, навіть якщо такий кредитор проголосував за схвалення плану санації, що є обов`язком суду, визначеним абз. 2 ч. 8 ст. 5 КУзПБ, з огляду на чисельність кредиторів, що складає 243 особи, таке перевищення було виправданим в даній конкретній ситуації, за умов, що воно не мало наслідком постановлення незаконного рішення, тобто не вплинуло на правильність розгляду та вирішення відповідної заяви.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та застосував норми матеріального та процесуального права при постановленні ухвали від 31.07.2020 року, а отже правові підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись з апеляційними скаргами, апелянти не спростували наведених висновків суду першої інстанції та не довели порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої судом ухвали.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянтів, наведені в обґрунтування їх апеляційних скарг та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись статтями 269, 270 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест", Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький ливарно-механічний завод", Товариство з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест", Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання КОРУНД", Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 27.11.2020

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко