УХВАЛА

м. Київ

02.12.2020Справа № 910/5668/20

За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воздвиженська ратуша"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бутік Київської Нерухомості"

2) Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього

про визнання недійсним договору, визнання протиправним та скасування запису про право власності.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.

Представники сторін:

від позивача - Костенко М.І.;

від відповідача1 - Рейдель Р.В.;

від відповідача2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву, у якій Позивач просить суд:

- визнати недійсним Договір №К18-НЕЖ-2 від 17.03.2008, укладений між Відкритим акціонерним товариством трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього та ТОВ "Бутік Київської Нерухомості";

- визнати протиправним та скасувати запис про право власності 164859901, власник Товариство з обмеженою відповідальністю "Бутік Київської Нерухомості", , об`єкт нерухомого майна: група приміщень №21 (в літ. А) площею 45, 00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 18, реєстраційний номер 000 .

Ухвалою суду від 07.09.2020 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.11.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову у якій позивач також клопотав про поновлення строку для зміни предмета позову у даній справі.

Позивач зазначає, що при формуванні позовних вимог він керувався висновком зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі №925/1265/16 щодо способу захисту прав з урахуванням ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній редакції на час ухвалення постанови), разом з тим, після подання даного позову, Верховним Судом у постанові від 28.10.2020 № 910/10963/19 було сформульовано правовий висновок щодо належного способу захисту при оскарженні договорів, за якими перейшло право власності, оскарженні державної реєстрації такого права власності з урахуванням ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами від 05.12.2019), який встановлює інший спосіб захисту відповідних спорів, оскільки ст. 26 цього Закону було викладено у іншій редакції.

А отже, позивач просить суд змінити предмет позову у частині заявленої позовної вимоги: «визнати протиправним та скасувати запис про право власності 164859901, власник Товариство з обмеженою відповідальністю "Бутік Київської Нерухомості", , об`єкт нерухомого майна: група приміщень №21 (в літ. А) площею 45, 00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 18, реєстраційний номер 000» на наступні вимоги «1. Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 31479730 від 20.09.2016, яким було здійснено державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бутік Київської Нерухомості" на групу приміщень №21 (в літ. А) за адресою м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 18, реєстраційний номер 000. 2. Визнати право власності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воздвиженська ратуша" на об`єкт нерухомого майна: група приміщень №21 (в літ. А) площею 45, 00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 18, реєстраційний номер 000».

Суд звертає увагу на те, що на момент звернення позивачем до суду із даним позовом ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» діяла в редакції зі змінами від 05.12.2019, тобто обираючи спосіб захисту Позивач мав би враховувати зміни внесені до вказаного Закону, оскільки висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі №925/1265/16 на яку Позивач посилається ґрунтувалися на ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в іншій редакції.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч.3 ст. 46 ГПК України).

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 113 ГПК України).

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приймаючи до уваги викладене, суд не вбачає поважності підстав для поновлення Позивачу строків для подання заяви про зміну предмету позову та відмовляє у поновленні такого строку.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 118 ГПК України заява позивача про зміну предмета позову залишається судом без розгляду, як така, що подана поза строком встановленим ч. 3 ст. 46 ГПК України.

Керуючись ст. 46, 113, 118, 119, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Позивачу у поновленні строку для подання заяви про зміну предмету позову.

Заяву Позивача про зміну предмету позову залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сташків Р. Б.