Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. м. Житомир Справа № 906/678/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представника позивача:

Єремов М.С. - ордер серія ВК №1010596

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю" Горбулівське"

про стягнення 21730,19 грн., розірвання договору та вилучення предмета лізингу

Процесуальні дії по справі.

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю" Горбулівське" з вимогами:

- про стягнення 21730,19 грн. заборгованості, а саме: 17470,34 грн. основного боргу, 718,70 грн. пені за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р., 217,10 грн. інфляційних за період січень-квітень 2020р., 876,05 грн. 25% річних за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р., 2448,00 грн. 3% штрафу;

- про розірвання договору фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366, укладеного між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю" Горбулівське";

- про вилучення у ТОВ "Горбулівське" та повернення позивачу борони зубової міжрядної БЗМ-5,6 зав. № 95, залишковою вартістю 45113,92грн.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 04.08.2020.

Ухвалою суду від 04.08.2020р. підготовче засідання відкладено на 24.09.2020р.

Ухвалою суду від 24.09.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2020 р.

У зв`язку з перебуванням судді Сікорської Н.А. з 20.10.2020 на лікарняному, ухвалою суду від 02.11.2020р. розгляд справи призначено на 17.11.2020р.

В судовому засіданні 17.11.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежно виконує свої зобов`язання по сплаті лізингових платежів згідно порядку, умов та строків, визначених договором фінансового лізингу №6-18-185 ств-фд/366 від 20.12.2018 року.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 10.01.2020р. у справі №906/1242/19 стягнуто з ТОВ "Горбулівське" на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" 1076,67грн. основного боргу за договором фінансового лізингу №6-18-185 ств-фд/366 від 20.12.2018 року, 800,74 грн. пені, 81,60 грн. штрафу, 592,55 грн. 25% річних, 83,08грн. інфляційних втрат, 1374,45 грн. витрат по сплаті судового збору.

Однак, відповідач й надалі системно порушував умови договору, не сплачував вчасно та у повному обсязі лізингові платежі, в зв`язку з чим заборгованість склала 17470,34 грн.

Посилаючись на п.п. 4.7, 9.3, 9.8, 9.10 договору фінансового лізингу, ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», позивач просить, зокрема, розірвати укладений між сторонами договір фінансового лізингу №6-18-185 ств-фд/366 від 20.12.2018 року та повернути предмет лізингу.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 17.11.2020р. надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у винесенні судового рішення покладається на розсуд суду.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представника відповідача в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, сторонам було створено всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.12.2018 року між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №6-18-185 ств-фл/366 (далі - договір), згідно п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, лізингодавець зобов`язується набути у власність у постачальника предмет лізингу відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати його за плату (лізингові платежі) у користування лізингоодержувачу на визначений у цьому договорі строк не менше одного року (а.с.13-21).

Згідно п.1.2 договору сторони погоджуються з тим, що специфікацією та умовами предмета лізингу є найменування, кількість, тип, модель, марка, інші технічні характеристики, вартість предмета лізингу, а також найменування виробника (постачальника) предмета лізингу, що визначені у додатках до цього договору Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу.

Відповідно до п.4.1 договору протягом 7 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором лізингоодержувач перераховує на рахунок лізингодавця попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмета лізингу в розмірі 20% його вартості (включаючи ПДВ).

Як встановлено п.4.2. договору, з моменту підписання акту лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

- відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу (п.4.2.1),

- комісію за організацію лізингової операції в розмірі 7 (семи) відсотків (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого, другого та третього лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження договору згідно з графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього договору (п.4.2.2),

- комісію за супроводження договору в розмірі 19 (дев`ятнадцяти) відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість.

Комісія за супроводження договору є складовою частиною лізингового платежу, не відноситься до послуг та не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість (п.4.2.3).

Відповідно до п.4.3. договору лізингові платежі у частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження договору сплачуються лізингоодержувачем на користь лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно.

У п.4.4. договору сторони передбачили, що розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього договору.

Згідно додатку №1 до договору фінансового лізингу №6-18-185 ств-фл/366 від 20.12.2018р. Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу предметом лізингу є борона зубова міжрядова БЗМ-5,6 в кількості 1 одиниця, вартістю 102000,00грн. (а.с.22).

Додатком №2 до договору фінансового лізингу №6-18-185 ств-фл/366 від 20.12.2018р. сторони погодили графік сплати лізингових платежів (а.с.23).

10.01.2019р. сторонами на виконання умов договору підписано акт №3 приймання - передачі сільськогосподарської техніки, а саме борони зубової міжрядової БЗМ-5,6, загальною вартістю 102000,00грн (а.с.24).

У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати лізингових платежів, Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" зверталось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ТОВ "Горбулівське" 9814,68грн основного боргу за період вересень-листопад 2019 року, 800,74 грн. пені, 81,60грн штрафу, 592,55грн 25% річних, 83,08грн інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 10.01.2020р. у справі №906/1242/19 стягнуто з ТОВ "Горбулівське" на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" 1076,67грн. основного боргу, 800,74 грн. пені, 81,60 грн. штрафу, 592,55 грн. 25% річних, 83,08грн. інфляційних втрат, 1374,45 грн. витрат по сплаті судового збору.

22.05.2020р. позивач направив відповідачу лист №14/356 від 19.05.2020р. з вимогою сплатити заборгованість за лізинговими платежами в сумі 21730,19 грн., з яких: 17470,34 грн. основного боргу, 718,70 грн. пені, 217,10 грн. інфляційних, 876,05 грн. 25% річних , 2448,00 грн. штрафу; (а.с.27-30).

Як зазначає позивач, відповіді на вказаний лист відповідач не надав.

Відповідно до наданої позивачем довідки (а.с.31) та розрахунку суми лізингових платежів (а.с.32) залишкова вартість предмету лізингу за договором фінансового лізингу №6-18-185 ств-фл/366 від 20.12.2018р. станом на 13.05.2020р. становить 45113,92 грн.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 21730,19грн. з яких: 17470,34 грн. основного боргу за період грудень 2019р. травень 2020р., 718,70 грн. пені за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р., 217,10 грн. інфляційних нарахованих за січень-квітень 2020р., 876,05 грн. 25% річних за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р., 2448,00 грн. штрафу; про розірвання договору фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366; про вилучення у ТОВ "Горбулівське" та повернення позивачу борони зубової міжрядної БЗМ-5,6 зав. № 95, залишковою вартістю 45113,92грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366.

Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до частини першої статті 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг- це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Нормами ст.ст.525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач свої зобов`язання за договором фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366 щодо передачі предмета лізингу - борони зубової міжрядової БЗМ-5,6 виконав, що підтверджується акт №3 приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 10.01.2019р., підписаним представниками сторін та скріпленим їх печатками (а.с.24).

В той же час, відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати лізингових платежів не виконував належним чином.

Згідно графіку сплати лізингових платежів (додаток №2 до договору фінансового лізингу) в період грудень 2019р. травень 2020р. відповідач мав сплатити наступні лізингові платежі: 3199,78 грн., 3163,89 грн., 3128,00 грн., 3092,11 грн., 3056,22 грн., 3020,34 грн., всього - 18660,34 грн.

З розрахунку позивача вбачається, що за вказаний період відповідач сплатив лише 1190,00 грн. 10.12.2019р. (а.с.25).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати відповідачем лізингових платежів за вказаний період на суму 17470,34 грн.

За вказаних обставин, позовні вимоги в частині стягнення 17470,34 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу та пені суд зазначає наступне.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частинами 1-3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 8.1 договору, сторони цим договором домовилися і встановили, що у разі порушення умов договору вдруге лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу.

Згідно п.8.3 договору сторони цим договором домовилися і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% (двадцять п`ять) річних. Сплата лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п.8.1 цього договору.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 718,70 грн. за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р. (розрахунок на а.с.25-26).

Перевіривши вказаний розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він виконаний згідно вимог законодавства та у відповідності з умовами договору, а тому стягує з відповідача на користь позивача 718,70 грн. пені.

Як свідчать матеріали справи, відповідач неодноразово порушував умови договору щодо сплати лізингових платежів згідно погодженого сторонами графіку, у встановленому розмірі та строки.

За вказаних обставин, позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості предмета лізингу, за умовами п.8.1 договору, що складає 2448,00 грн.

Нарахування позивачем до стягнення з відповідача штрафу в розмірі 3% від невідшкодованої вартості предмета лізингу, що складає 2448,00 грн., проведено згідно норм законодавства та у відповідності з приписами п.8.1 договору, є законним та обґрунтованим. Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відносно нарахування інфляційних втрат та 25% річних, суд вказує наступне.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами у п.8.3 договору визначено, що розмір річних становить 25%, що не суперечить приписам ст.625 ЦК України.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача 217,10 грн. інфляційних нарахованих за січень-квітень 2020р., 876,05 грн. 25% річних за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказані нарахування проведено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 217,10 грн. інфляційних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Нарахування позивачем 25% річних проведено наступним чином:

- з 11.12.2019р. по 10.01.2020р. на суму боргу 2009,78 грн.;

- з 11.01.2020р. по 10.02.2020р. на суму боргу 5173,67 грн.;

- з 11.02.2020р. по 10.03.2020р. на суму боргу 8301,67 грн.;

- з 11.03.2020р. по 10.04.2020р. на суму боргу 11393,78 грн.;

- з 11.04.2020р. по 12.05.2020р. на суму боргу 14450,00 грн.

Всього нараховано 876,05 грн. 25% річних.

З розрахунку позивача вбачається, що при визначенні розміру 25% річних за допомогою формули (сума боргу х 25% х кількість днів прострочення/ кількість днів у році), він вказав загальну кількість днів у 2020 році - 365, замість 366, що призвело до арифметичних помилок у здійснених обрахунках.

Виконавши власний розрахунок за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та вихідних даних позивача, суд встановив, що розмір 25% річних за період з 11.12.2019р. по 12.05.2020р. становить 873,75 грн. і саме ця сума підлягає задоволенню.

В стягненні 2,30 грн. слід відмовити як безпідставно нарахованих.

Стосовно вимог про розірвання договору фінансового лізингу та вилучення предмета лізингу, суд вказує таке.

За приписами п.4 ч.1 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Відповідно до п.3.1.6 договору лізингодавець має право відмовитися від цього договору (достроково припинити його дію) та вимагати повернення простроченої заборгованості і предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів та з інших підстав, передбачених цим договором.

Пунктом 9.3 договору фінансового лізингу сторони погодили, що лізингодавець має право повністю або частково відмовитись від договору (достроково припинити дію договору) з наступних підстав:

- за несплату (повністю чи частково) лізингоодержувачем протягом 30 календарних днів лізингового платежу;

- встановлення порушення лізингоодержувачем правил користування чи зберігання предмета лізингу, що може завдати шкоди предмету лізингу чи призведе до зниження його вартості;

- за не укладення лізингоодержувачем відповідних правочинів або невиконання інших зобов`язань, передбачених договором (в тому числі невиконання лізингоодержувачем у встановлений цим договором строк умов договору щодо забезпечення своїх зобов`язань або нездійснення попередньої оплати у встановлений строк, нездійснення страхування предмету лізингу та страхових ризиків, пов`язаних з експлуатацією предмета лізингу).

Слід вказати, що відмова сторони від договору лізингу, передбачена ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг", а також п.п.3.1.6, 9 договору є правом, а не обов`язком сторони, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення сторони до суду з вимогою про розірвання договору в судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У вказаній статті йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою.

Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При укладенні договору фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366 Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" розраховувало на своєчасне отримання лізингових платежів в повному обсязі.

Однак, як свідчать матеріали справи, ТОВ "Горбулівське" систематично порушувало свої зобов`язання щодо сплати лізингових платежів у встановленому договором розмірі та у визначений строк.

На момент звернення до суду з даним позовом період несплати лізингових платежів відповідачем становить 154 дні.

З огляду на положення статті 651 ЦК України та з урахуванням суті правовідносин між сторонами, істотності порушення лізингодавцем такої умови договору фінансового лізингу, як несплата лізингових платежів за графіком, затвердженим сторонами, суд дійшов висновку, що вказане є достатньою правовою підставою для розірвання договору фінансового лізингу №6-18-185 ств-фл/366 від 20.12.2018р. в судовому порядку, а тому вимога щодо дострокового розірвання вказаного договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки наявні підстави для розірвання договору фінансового лізингу, суд також задовольняє позовні вимоги про вилучення у ТОВ "Горбулівське" та повернення позивачу борони зубової міжрядної БЗМ-5,6 зав. №95, залишковою вартістю 45113,92грн.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині: 17470,34 грн. основного боргу; 718,70 грн. пені; 217,10 грн. інфляційних; 873.75 грн. - 25% річних; 2448,00 грн. штрафу.

В стягненні 2,03 грн. 25% річних суд відмовляє.

Суд також задовольняє позовні вимоги про розірвання договору фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366 та вилучення у відповідача і повернення позивачу предмета лізингу - борони зубової міжрядної БЗМ-5,6 зав. № 95, залишковою вартістю 45113,92 грн.

В порядку ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в сумі 8407,78 грн. за розгляд позовних вимог про стягнення 21727,89 грн., про розірвання договору, вилучення та повернення предмета лізингу, які задоволені судом, покладається на відповідача.

Судовий збір в сумі 0,22 грн. з позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316, Житомирська область, Черняхівський район, с. Горбулів, вул.Травнева, буд.1, ідентифікаційний код 41421071)

на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м.Київ, вул.Мечникова, буд.16-А, ідентифікаційний код 30401456):

- 17470,34 грн. основного боргу;

- 718,70 грн. пені;

- 217,10 грн. інфляційних;

- 873.75 грн. - 25% річних;

- 2448,00 грн. штрафу;

3. Розірвати договір фінансового лізингу від 20.12.2018 № 6-18-185 ств-фл/366, укладений між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбулівське".

4. Вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316, Житомирська область, Черняхівський район, с. Горбулів, вул. Травнева, буд.1, ідентифікаційний код 41421071) борону зубової міжрядної БЗМ-5,6 зав. № 95, залишковою вартістю 45113,92грн. та повернути Державному публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-А, ідентифікаційний код 30401456).

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316, Житомирська область, Черняхівський район, с. Горбулів, вул.Травнева, буд.1, ідентифікаційний код 41421071)

на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд.16-А, ідентифікаційний код 30401456):

- 8407,78 грн. судового збору.

6. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.11.20

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- до справи

2,3 - сторонам (рек.)