ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3231/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. електриків, буд. 29А)
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 А-3)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", в якому просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3243,90 грн. Витрати зі сплати судового збору позивач також просить стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.10.2017 близько 09 год. 20. хв. у м. Києві по вул. Зодчих, 66 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "FIAT" д.н.з. НОМЕР_1 та "NISSAN X-TRAIL" д/н НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в АТ "Страхова компанія "Країна" автомобіль за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № УА/15749, у зв`язку з чим страховиком було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 19463,40грн. Враховуючи, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП була застрахована у відповідача, позивач звернувся до останнього з вимогою про сплату суми страхового відшкодування. Проте, відповідачем сума відшкодування була сплачена частково у розмірі 15219,90грн., що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3231/20. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

28.10.2020 відповідач надав до суду відзив за вх. № 25162, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат у відповідності з положеннями ч.1 ст.130 ГПК.

Відзив долучений судом до матеріалів справи.

12.11.2020 від позивача до канцелярії суду надійшла заява за вх. № 26493 про повернення з Державного бюджету 50% сплаченого судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Заява долучена до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Між Акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" (далі - позивачем, страховиком) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/157149 від 18.04.2017 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням транспортним засобом "NISSAN X-TRAIL" д/н НОМЕР_2 .

17.10.2020, близько 09 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Зодчих, 66, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "NISSAN X-TRAIL" д/н НОМЕР_2 та "FIAT" д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" згідно полісу ОСЦПВ № АЕ/9947458.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 759/1619/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу "NISSAN X-TRAIL" д/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № 10 від 27.10.2017 склала 32265,00 грн.

Відповідно до додатку до рахунку № 46974 від 27.10.2017, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запасних частин 56%, вартість відновлювального ремонту становить 19463,40 грн.

Після звернення страхувальника із заявою про виплату страхового відшкодування, позивачем було складено Страховий акт № 70/46974/2.1.5.1 від 04.12.2017 та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 19463,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15973 від 04.12.2017.

Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № УА/157149 від 18.04.2017, після чого звернувся до відповідача із Претензією за вих. № 11948 від 18.12.2017 з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 19463,40 грн.

В свою чергу, ТДВ "Міжнародна страхова компанія" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 15219,50 грн.

25.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою (претензією) про доплату страхового відшкодування за вих. № 46974, в якому просив здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 3243,90 грн.

Враховуючи те, що відповідач страхове відшкодування у повному розмірі не сплатив, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що до позивача Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом також встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" згідно полісу ОСЦПВ № АЕ/9947458.

З огляду на вказане, особою, відповідальною за завдані у цьому випадку збитки, відповідно до статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є відповідач Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія".

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до лімітів полісу ОСЦПВ № АЕ/9947458 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100000,00 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон України "Про ОСЦПВ") страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВ № АЕ/9947458 розмір франшизи становить 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про ОСЦПВ" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу "NISSAN X-TRAIL" д/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № 10 від 27.10.2017 склала 32265,00 грн.

Відповідно до додатку до рахунку № 46974 від 27.10.2017, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запасних частин 56%, вартість відновлювального ремонту встановлено у розмірі 19463,40 грн.

На підставі Страхового акту № 70/46974/2.1.5.1 від 04.12.2017 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 19463,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15973 від 04.12.2017.

Отже, на підставі вищезазначеного слід дійти висновку, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 18463,40 грн. (19463,40 - 1000,00 франшиза = 18463,40).

Однак, ТДВ "Міжнародна страхова компанія" здійснило виплату страхового відшкодування лише у розмірі 15219,50 грн. Страхове відшкодування у розмірі 3243,90 грн. залишилось відповідачем не сплаченим.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Станом на момент розгляду справи, відповідач суму страхового відшкодування у розмірі 3243,40 грн. не сплатив та не надав доказів, які б спростовували суму заявлену до стягнення, а навпаки, у відзиві на позов заявлені позивачем позовні вимоги були визнані відповідачем в повному обсязі.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи, наведені норми законодавства та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 3243,90 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.ст.129-130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з положеннями ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, у суду виникають підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору в розмірі 1051,00 грн., про що суд постановляє відповідну ухвалу.

Судові витрати по сплаті 50% судового збору в розмірі 1051,00 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 80, 86, 129-130, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 А -3, ) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А, ) страхове відшкодування у розмірі 3243,90 грн. та судовий збір у розмірі 1051,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Після набрання рішенням законної сили, ухвалою суду Акціонерному товариству "Страхова компанія "Країна" повернути з Державного Бюджету України 50% судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 1051,00 грн.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А, ).

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 А -3, ).

Повне рішення складено "30" листопада 2020 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3231/20