ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01 грудня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/736/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши матеріали заяви від 25.11.2020 Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок" про відвід судді (вх.№ 2603/20 від 30.11.2020), що подана у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

до: Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок"

про стягнення 392914,10 грн.

у с т а н о в и в:

Провадження у справі відкрито за позовом Акціонерного товариства "Херсонобленерго" до Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок" про стягнення 392914,10грн вартості необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електроенергії, на підставі акту № 131687 від 12.12.2018 про порушення цих Правил.

Згідно з ухвалою суду від 28.07.2020 справа розглядається у загальному позовному провадженні, а підготовче засідання у справі було призначено на 27.08.2020.

Ухвалою суду від 03.11.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 19.11.2020 об 11-45год.

При цьому, в судовому засіданні 03.11.2020 судом постановлена протокольна ухвала про відмову, за необґрунтованістю, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої судової справи (протокол засідання (а.с.169)).

В судовому засіданні 19.11.2020 розпочато розгляд справи по суті та, в подальшому, оголошена перерва до 20.11.2020 об 11:30 год., а 20.11.2020 до 27.11.2020 об 11:00 год.

Проте, у зв`язку з перебуванням судді Соловйова К.В. на лікарняному, вказане засідання у справі 27.11.2020 не відбулося.

Ухвалою суду від 30.11.2020 розгляд справи по суті призначено на 18.12.2020 о 11:00.

Поряд з цим, 30.11.2020 до суду за вх.№ 2603/20 надійшла заява відповідача, за підписом його представника - адвоката, про відвід судді Соловйова К.В. від розгляду справи № 923/736/20, мотивована упередженістю суду щодо відповідача, порушенням судом принципів рівності та змагальності сторін під час розгляду справи, необ`єктивністю суду при розгляді справи, проявом чого у заяві про відвід вказано:

- по-перше, відмову суду у задоволенні клопотання від 02.11.2020 відповідача про зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої справи за позовом Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок" до АТ "Херсонобленерго" про визнання недійсним рішення комісії щодо стягнення вартості недоврахованої електроенергії за актом про порушення, оформлене протоколом комісії № 2 від 08.01.2019;

- по-друге (надалі цитата) "під час розгляду справи по суті та дослідження матеріалів справи, суд діяв з порушенням рівності та змагальності сторін у справі, а саме, представник позивача мала можливість надавати пояснення щодо матеріалів справи, при цьому принижуючи ділову репутацію представника відповідача, порушуючи норми адвокатської етики, але суд не зробив зауваження представнику позивача, в той час як при наданні пояснень з боку представника відповідача, суд критично до цього ставився, навіть оголосив перерву у судовому засіданні 19.11.2020р".

В контексті надходження 30.11.2020 до суду за вх.№ 2603/20 заяви представника відповідача про відвід складу суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Строки подання заяви про відвід суду визначено ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України, за якою відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання, а після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Порядок вирішення заяви про відвід суду встановлює ст.39 цього ж Кодексу, за якою:

- питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі;

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу, при цьому, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

- питання про відвід вирішується невідкладно;

- вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі, при цьому, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження;

- за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно ж до ст.35 ГПК України, зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: … 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; … 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З урахуванням цих положень ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обов`язком заявника є доведення вказаних підстав для відводу, а також наявності очевидних обставин та фактів, які б стверджували, або вказували на упередженість або необ`єктивність судді при розгляді справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суддя при розгляді справи є безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, а обов`язок подачі таких доказів лежить на заявникові у відповідності до положень ч.1 ст.74 ГПК України.

Здійснюючи аналіз вказаних у заяві підстав для відводу в контексті кожної цих підстав, суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв або безпосереднього поняття неупередженості та об`єктивності, але вони наявні у нормах права, у тому числі міжнародних, а тому суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст.2 ГПК України встановлено, що "завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів …" (за частиною першою), а тому апріорі встановлено законодавчу вимогу про обов`язок суду при розгляді справи діяти справедливо, неупереджено та своєчасно з метою досягнення завдань судочинства, наведених у ч.3 вказаної статті. Водночас, протилежне є підставою для тверджень про упередженість та необ`єктивність суду при розгляді справи.

У відповідності до ч.4 ст11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1960 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...

За пунктами 49 та 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 Європейським судом зроблений наступний висновок: "Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ... У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ... Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного …".

Суд також зазначає, що судові рішення з огляду на верховенство права за своїм змістом повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру суспільства до судової влади. В основі довіри до судової влади лежить віра кожного громадянина, суспільства в цілому в те, що об`єкт довіри (суд) добровільно бере на себе і виконує зобов`язання захистити інтереси громадянина та суспільства.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Постановляючи судові рішення щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду. Моральна складова суддівської етики (стосунки судді з учасниками судового процесу, з колегами, з відвідувачами суду та з будь-ким поза межами службової діяльності) вимагає від суддів дотримання правил поведінки, які включають в себе як загальновизнані норми моралі, що існують в суспільстві, так і стандарти, що регулюють службову діяльність, тобто вимоги, встановлені законодавством до професії, та стандарти, що стосуються позаслужбової поведінки й іншої дозволеної діяльності. Лише високопрофесійна, моральна, етична поведінка судді здатна викликати повагу до суду та забезпечити впевненість учасників судового процесу і відвідувачів суду в неупереджених результатах розгляду справи. При цьому суддя повинен проявляти такі моральні якості, як чесність, об`єктивність, безсторонність, неупередженість, толерантність, добросовісність, справедливість, збалансованість, розумність, розсудливість, стриманість, уважність, ввічливість, повагу до оточуючих.

За результатами аналізу вказаних обставин та правових положень суд приходить до висновку, що:

- забезпечення загальної безсторонності та неупередженості судді при розгляді справи, а також забезпечення судом при розгляді даної справи відсутності сумнівів у сторін у такій неупередженості, є обов`язком суду з метою укріплення довіри суспільства до судової влади;

- моральна складова суддівської етики, частиною якої є забезпечення процесуальних прав сторін та учасників процесу, вимагає від судді дотримання правил поведінки, які здатні викликати повагу до суду та забезпечити впевненість учасників судового процесу в неупереджених результатах розгляду справи;

- незгода відповідача з процесуальним рішенням суду не може бути підставою для відводу суду, а побоювання та твердження заявника за заявою про відвід щодо порушень судом принципів рівності та змагальності сторін під час розгляду справи, упередженість та необ`єктивність суду при розгляді справи є припущеннями заявника, які не мають під собою об`єктивного підґрунтя.

Наявність вказаних обставин та зроблених судом висновків не вказує на необхідність визнання заяви про відвід обґрунтованою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, заявленого в цій справі судді Соловйову К.В.

Поряд з цим, оскільки заява про відвід надійшла до суду 30.11.2020, а чергове засідання у справі призначене на 18.12.2020 (тобто, заява про відвід отримана судом більш ніж за три робочі дні до чергового засідання у справі), то у відповідності до ч.3 ст.39 ГПК України, заява підлягає передачі на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Керуючись ст.ст.35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України суд,

п о с т а н о в и в:

1. Передати подану відповідачем заяву за вх.№ 2603/20 від 30.11.2020 про відвід судді на вирішення іншим суддею.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набрала законної сили 01.12.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Соловйов