ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

25.11.2020 Справа № 905/1499/20

Суддя Господарського суду Донецької області Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Нікішиній Ю.О., розглянувши матеріали

за заявою

кредитора (заявника) Головного управління ДПС у Донецькій області

за заявою

кредитора (заявника) Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт»

про розгляд кредиторських вимог

розпорядник майна арбітражний керуючий Черненченко Д.А.

За участю представників сторін:

від боржника: не з`явився;

арбітражний керуючий: не з`явився;

від кредитора Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»: адвокат Дюжев І.О. на підставі довіреності №340 від 28.09.2020;

від кредитора Головного управління ДПС у Донецькій області: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Донецької області передана заява боржника №27 від 11.08.2020 (вх. №14917/20 від 11.08.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.09.2020 відкрито провадження у справі №905/1499/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Черненченко Дениса Альбертовича; встановлено оплату послуг розпоряднику майна арбітражному керуючому Черненченко Д.А. в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів, авансованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт»; встановлено дату проведення попереднього засідання 18.11.2020 о 12:00.

14.09.2020 за номером 65227 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт».

До Господарського суду Донецької області звернулись із заявами з грошовими вимогами до боржника Акціонерне товариства «Банк кредит Дніпро» (заява №17-7430 від 13.10.2020 (вх. №19954/20 від 20.10.2020)) та Головне управління ДПС у Донецькій області (заява б/н від 08.10.2020 (вх. №19406/20 від 12.10.2020)).

Предмет та підстави заяви Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

20.10.2020, через канцелярію суду, надійшла заява №17-7430 від 13.10.2020 (вх. №19954/20) Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» з грошовими вимогами до боржника, у якій заявник просить визнати грошові вимоги на загальну суму 214970802,26 грн та внести їх до вимог реєстру кредиторів у наступній черговості:

- до першої черги реєстру вимог кредиторів 4204,00 грн (витрати на сплату судового збору);

- до четвертої черги реєстру вимог кредиторів 94577351,23 грн;

- до шостої черги реєстру вимог кредиторів 31844,03 грн (пеня);

- вимоги забезпечені заставою майна боржника 120357403,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника,який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Судом досліджена заява Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» з грошовими вимогами до боржника на суму 214 970 802,26 грн встановлено, що заява надійшла в строки, передбачені ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» своїх зобов`язань за кредитним договором №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 та договорами поруки №170211-П/2-2 від 17.02.2011 та №301013-П/1 від 30.10.2013 утворилась заборгованість, яка боржником не оплачена.

Заперечення учасників процесу

05.11.2020, через канцелярію суду, від розпорядника майна - арбітражного керуючого Черненченко Д.А., звіт №01-32/10-11 від 03.11.2020 (вх. №21064/20) про результати розгляду вимог кредиторів, в якому розпорядник майна визнав кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» у розмірі 214970802,26 грн з яких: забезпечені вимоги у розмірі 120357403,00 грн позачергово; основний борг у розмірі 94609195,25 грн - віднесено до четвертої черги кредиторських вимог; судовий збір у розмірі 4204,00 грн - віднесено до першої черги кредиторських вимог.

Хід розгляду заяви та процесуальні дії

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.10.2020, заяву Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» з грошовими вимогами до боржника призначено до розгляду у попередньому засіданні на 18.11.2020.

У попереднє засідання з`явився представник кредитора Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» адвокат Дюжев І.О. та надав пояснення щодо обставин та підстав заявлених грошових вимог та підтримав їх у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2020 оголошено перерву у попередньому засіданні до 25.11.2020 на 11:00 год, яке відбудеться у приміщенні суду, за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 5, зал судового засідання № 104.

Арбітражний керуючий Черненченко Д.А. у попереднє засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяв кредиторів повідомлений належним чином.

18.11.2020, через канцелярію суду, від арбітражного керуючого Черненченко Д.А. надійшло клопотання №01-32/58-11 від 17.11.2020 (вх. №04-18/5868) про відкладення попереднього засідання та заява №01-32/57-11 від 17.11.2020 (вх. №04-18/5869) про дострокове припинення повноважень розпорядника майна.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду заяви та задоволення кредиторських вимог, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст правовідносин та перевірка їх доказами

Щодо вимог за кредитним договором №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011.

17.02.2011 між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (після зміни найменування Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро») (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» підписаний кредитний договір №170211-КЛВ/1 (далі - Кредитний договір 1).

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору 1 (в редакції договору від 12.02.2013 про зміну кредитного договору №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011) банк на умовах цього договору відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 5 534 250,00 доларів США (п`ять мільйонів п`ятсот тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят доларів США 00 центів), а позичальник зобов`язується повернути кредити згідно з встановленим графіком зниження ліміту (додаток № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною), але не пізніше 28.02.2014 та сплатити проценти за користування кредитами, на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору 1 (в редакції договору від 30.11.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 (процентна ставка за користування кредитами з 22.10.2012 встановлюється у розмірі 11,5 процентів річних.

Порядок нарахування та сплати процентів визначений сторонами п. 2.6 Кредитного договору 1 (в редакції договору від 07.06.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011).

Відповідно до п. 2.6.1 Кредитного договору 1 (в редакції договору від 07.06.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011) розрахунок суми процентів за користування кредитами починається з дня фактичного виникнення дебетового залишку на рахунку обліку кредитної заборгованості, відкритому банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з цим договором.

Згідно з п. 2.6.2 (в редакції договору від 30.11.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011) проценти за користування кредитами, наданими за цим договором, нараховуються банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця надалі (звітний період), а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього договору (достроково або при настанні строку погашення), але не пізніше дати погашення кредитів, вказаної в пункті 1.1. цього договору, виходячи із суми заборгованості на позичковому рахунку та процентної ставки, вказаної в пункті 2.5. цього договору.

У разі якщо день нарахування та сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, проценти нараховуються в робочий день, що йому передує.

У разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом або часткою кредиту в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником, з 22.10.2012 встановлюється в розмірі 16,5 процентів річних.

Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена позичальником у визначений цим договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою.

Відповідно до п. п. 3.4.3., 3.4.4. Кредитного договору 1 (в редакції договору від 07.06.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011) позичальник зобов`язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісячно, в період сплати процентів, вказаний в пункті 2.6.2. цього договору, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього договору; позичальник зобов`язується повністю погасити заборгованість за кредитами у строк, встановлений пунктом 1.1. Кредитного договору 1, на рахунок банку № НОМЕР_1 ; датою погашення кредитів вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок банку № НОМЕР_1 ; у разі несвоєчасної сплати процентів, банк може нарахувати пеню, передбачену пунктом 3.4.13 цього договору, на суму простроченого платежу.

Згідно з п. 3.1.10. Кредитного договору 1, у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами даного договору, у т. ч. при несвоєчасному поверненні кредиту та сплати відсотків за його використання, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, терміни виконання за якими не настали, терміни вважається такими, що настали в зазначеному в повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов`язаний повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов`язання за договором.

У разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня за датою, яка визначена пунктом 1.1. Кредитного договору 1, банк може нараховувати пеню, передбачену пунктом 3.4.13 цього договору, на суму простроченого платежу (п. 3.4.4. Кредитного договору 1 в редакції договору від 07.06.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011).

Згідно з п. 5.1. Кредитного договору 1 (в редакції договору від 07.06.2012 про зміну кредитного договору № 170211-КЛВ/1 від 17.02.2011) цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до повного виконання зобов`язань сторонами за даним договором. У випадку належного виконання позичальником умов цього договору, строк дії може бути продовжений строком на 1 рік.

Кредитний договір №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 та договори про внесення змін до нього підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень та заперечень.

Судом встановлено, що питання виконання кредитного договору №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 було предметом розгляду судом у справі №905/3528/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» про стягнення коштів.

16.02.2016 Господарським судом Донецької області у справі №905/3528/16 прийнято рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт», м. Маріуполь (87557, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 341, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м. Київ (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, ) заборгованість за кредитом 4065250,00 дол США, що складає 93198027,09 грн; заборгованість за відсотками 848995,52 дол США, що складає 19463675,66 грн; судовий збір в сумі 152187,98 грн.

Рішенням суду у справі №905/3528/16 встановлено наступне. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. Банком було надано кредитні кошти: в розмірі 544922,08 доларів США, що підтверджується заявкою від 18.02.2011 та меморіальним ордером № 531 від 18.02.2011; в розмірі 655895,69 доларів США, що підтверджується заявкою від 22.02.2011 та меморіальним ордером № 56 від 22.02.2011; в розмірі 8891900,00 доларів США, що підтверджується заявкою від 22.02.2011 та меморіальним ордером № К/41572 від 22.02.2011. Проте, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків не виконав, у зв`язку із чим станом на 06.11.2015 року, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 112 661 702,75 грн, що еквівалентно сумі заборгованості 4 914 245,52 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом 93198027,09 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ становить 4065250,00 дол. США, заборгованість за відсотками 19463675,66 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ становить 848995,52 дол. США.

Крім того, судом відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором в розмірі 22 587 419,70 грн., за період з 06.11.2014 по 05.10.2015 з посиланням на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» свою господарську діяльність проводить на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Ухвалене у справі №905/3538/15 рішенням Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 набрало законної сили 27.02.2017 та є чинним.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 у справі №905/3538/15 мають преюдиціальне значення, та повторного доведення не потребують. Отже, обставини пов`язані з виконання Банком зобов`язань по Кредитному договору 1 та обставини пов`язані з невиконанням боржником зобов`язань по кредитному договору 1 станом на 06.11.2015 на суму 4065250,00 дол. США, заборгованість за відсотками 848995,52 дол. США не доводяться знову.

З матеріалів справи вбачається, що боржник заборгованість за Кредитним договором 1 не сплатив, станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство, заборгованість становить 4 065 250,00 доларів США, доказів зворотного до суду не надано.

Щодо вимог за кредитним договором №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011

17.02.2011 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» було підписаний Кредитний договір № 170211-КЛВ/2 (далі - Кредитний договір 2).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору 2 (в редакції змін внесених договором про зміну від 12.02.2013) Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 2 150 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язався повернути кредити у строки встановлені графіком, але не пізніше 28.02.2014 року та сплатити проценти за користування наданими кредитами із розрахунку 10,5 % річних (з 22.10.2012 в розмірі 11,5 %, в редакції змін внесених договором про зміну від 30.11.2012).

Підпунктом 2.6.2. Кредитного договору 2 (в редакції змін внесених договором про зміну від 30.11.2012) погоджено, що нарахування та сплата відсотків за користування кредитними ресурсами здійснюється щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього Договору. У разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом або часткою кредиту в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту Позичальником, встановлюється в розмірі 16,5 % річних.

Згідно з п. 3.1.10. Кредитного договору 2, у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами даного договору, у т. ч. при несвоєчасному поверненні кредиту та сплати відсотків за його використання, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, терміни виконання за якими не настали, терміни вважається такими, що настали в зазначеному в повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов`язаний повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов`язання за договором.

Кредитний договір 2 та договори про внесення змін до нього підписані уповноваженими представниками сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

З метою виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» 17.02.2011 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНП-Схід», Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт», Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕССЕНС-ПРЕМІУМ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» підписаний договір поруки №170211-П/2-2 (далі - Договір поруки 1), який в подальшому був змінений договором №120213 від 12.02.2013.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки 1 (в редакції змін внесених договором про зміну від 12.02.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» солідарно відповідає перед Банком за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Аль- Ямі Північ», зобов`язань за Кредитним договором 2, а саме по поверненню кредитних коштів 2 150 000,00 дол. США не пізніше 28.02.2014 та сплатити проценти за користування наданими кредитами у розмірі 11,5 % річних, у разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом або часткою кредиту в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту Позичальником, встановлюється в розмірі 16,5 % річних.

Судом встановлено, що питання виконання кредитного договору №170211-КЛВ/2 від 03.10.2019 та договору поруки №170211-П/2-2 було предметом розгляду судом у справі №905/3420/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газеко», товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

03.10.2019 судом прийнято рішення у справі №905/3420/16, яким в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» (84600, Донецька обл., місто Горлівка, вулиця Шашуріна, будинок 1-Г, ) перед акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 32, код ЄДРПОУ - 14352406) за кредитним договором №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього) у сумі 1 639 915,17 доларів США, з них: 1 356 600,00 доларів США заборгованість за кредитом, 283 315,17 доларів США заборгованість за відсотками, звернуто стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» (87557, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Таганрозька, будинок 341; ) майно:

- нежитлове приміщення, загальною площею 1 194,4 кв.м., що складається з: основної будівлі (літ.А-1), прибудови (літ.В'-2), основної будівлі (літ.В-1), основної будівлі (літ.Г-1), основної будівлі (літ.З-1), основної будівлі (літ.Д-1), основної будівлі (літ.Е- 1), основної будівлі (літ.Ж-1), навісу (літ.К), сараю (літ.М-1), сараю (літ.Р-1) та знаходиться за адресою: Донецьке шосе, 31, м. Маріуполь, Донецька область. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,6532 га, що знаходиться в районі станції «Маріуполь-Сортувальна», місто Маріуполь, Донецька область, яка знаходилась у користуванні Іпотекодавця-3 згідно Договору оренди земельної ділянки від 27 квітня 2007 року, укладеного з Маріупольською міською радою, терміном на 10 (десять) років. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:027:0189;

- нежитлове приміщення, автозаправну станцію №1, загальною площею 73,6 кв.м., що складається з: основної будівлі (літ.А-1), складу (літ.Б). навісу (літ.В), вбиральні (літ.Г), сховища (№II,V). газколонки (№III) та знаходиться за адресою: просп. Карпова. буд. 190, м. Маріуполь, Донецька область. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,37 га, що знаходиться за адресою: просп. Карпова, буд. 190, м. Маріуполь, Донецька область, яка знаходилась у користуванні Іпотекодавця-3 згідно Державного акту на право постійного користування землею, виданого 14 грудня 2001 року відповідно до Рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 15 серпня 2001 року, №342/3, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №675. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:000:0000;

- нежитлове приміщення, автозаправну станцію №7, загальною площею 61,5 кв.м.. що складається з: основної будівлі (літ.А-1), тамбуру (літ.а), складу (літ.Б-1), навісу (літ.В), вбиральні (літ.Г), замощення (№1), сховища (№ІІ,V), газколонки (№III) та знаходиться за адресою: вул. Таганрозька, 341, м. Маріуполь, Донецька область. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,5665 га, що знаходиться за адресою: вул. Таганрозька, 341, м. Маріуполь, Донецька область, яка знаходилась у користуванні Іпотекодавця-3 згідно Державного акту на право постійного користування землею, виданого 14 грудня 2001 року відповідно до Рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 15 серпня 2001 року, №342/3, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №675. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:000:0000;

- нежитлове приміщення вбудоване у багатоквартирний житловий будинок літ. А-5, загальною площею 441,5 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Хмельницького Богдана, буд, 3, приміщення №57, м. Маріуполь, Донецька область та які передані в іпотеку акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро» за договором іпотеки №140311-I, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В, 14 березня 2011 року за реєстровим номером №761 з подальшими змінами та доповненнями,

шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням суду у справі №905/3420/15 встановлено наступне. На виконання вимог чинного законодавства України та умов Кредитного договору Банком було надано кредитні кошти в розмірі: 782 600,86 доларів США, що підтверджується заявкою від 18.02.2011 та меморіальним ордером №532 від 18.022011; 1 314 000,00 доларів США, що підтверджується заявкою від 22.02.2011 та меморіальним ордером №К/41573 від 22.02.2011; 53 399,14 доларів США, що підтверджується заявкою від 29.05.2012 та меморіальним ордером №К/550957 від 29.05.2012, а всього 2 150 000,00 доларів США. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» умов кредитного договору щодо своєчасного повернення коштів не виконало, доказів зворотного суду не надано. Товариством з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» та відповідачами не надано суду доказів належного виконання Позичальником зобов`язань у визначені строки, а тому сума 283 315,17 доларів США за процентам за користування кредитними коштами є його боргом.

Крім того, судом відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором в розмірі 7537566,43 грн, за період з 06.11.2014 по 05.10.2015 з посиланням на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Також, судом встановлено, що 04.03.2011 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОВНЕФТЕПРОДУКТ» в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, було укладено Договір іпотеки №140311-1 посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В. за реєстровим номером №761 з подальшими змінами та доповненнями. У зв`язку із невиконанням Позичальником умов кредитного договору, Відповідачам були направлені повідомлення про усунення порушення за вих.№№ 6/21-7611/1, 6/21-7611/2 від 11 листопада 2015 року щодо повернення кредиту, відсотків за його використання, та з попередженням про звернення стягнення на предмети іпотеки. Строк повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами вказаний у вимогах сплинув, але кредитні кошти та відсотки Відповідачами не сплачені.

Ухвалене у справі №905/3420/15 рішенням Господарського суду Донецької області від 03.10.2019 набрало законної сили 05.11.2019 та є чинним.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аль-Ямі Північ» заборгованість за Кредитним договором 2 не сплатив, станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство, заборгованість становить 1812 183,52 доларів США (заборгованість за кредитом 1 356 600 доларів США та заборгованість за відсотками у розмірі 144089,12 дол. США), доказів зворотного до суду не надано.

Згідно з ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір поруки №170211-П/2-2 від 17.02.2011 та договір №120213 від 12.02.2013 про зміну договору поруки №170211-П/2-2 від 17.02.2011 підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень та заперечень.

В матеріалах справи, відсутні докази виконання поручителем зобов`язань за Кредитним договором 2.

Враховуючи вищевикладене, з матеріалів заяви вбачається, що станом на день звернення кредитора до суду, зобов`язання за Кредитним договором 3 а ні боржником, а ні поручителем не виконані, заборгованість за кредитним договором 3 становить: заборгованість за кредитом у сумі 1356600 доларів США; заборгованість за відсотками у сумі 144089,12 доларів США.

Щодо вимог за кредитним договором №291013-КЛВ від 29.10.2013

29.10.2013 Банк та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» підписали Кредитний договір №291013-КЛВ (далі - Кредитний договір 3), відповідно до умов якого, Банк на умовах цього договору відкриває Товариству з обмеженою відповідальністю «Ессенс- Преміум» відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України з лімітом кредитування в сумі 10 000 000,00 грн для поповнення обігових коштів, проведення документарних операцій, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» зобов`язується повернути кредит у строки, встановлені графіком, але не пізніше 28.02.2014 та сплатити проценти за користування наданим кредитом.

Пунктом 1.4 Кредитного договору 3 зазначено, що процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі 20 % процентів річних. Сторони домовились, що у разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється в розмірі 25 % процентів річних за користування кредитними ресурсами, що надані в гривні.

У відповідності до п. 1.6 Кредитного договору 3 порядок оплати банку нарахованих процентів за користування кредитами здійснюється Позичальником відповідно до п. 2.3 цього договору щомісячно, в період сплати процентів, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього договору.

Згідно з п. 2.3.2 Кредитного договору проценти за користування кредитами, наданими за цим договором, нараховуються Банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього договору (достроково або при настанні строку погашення), але не пізніше дати погашення кредитів, вказаної ви. 1.1 цього договору, виходячи із суми заборгованості на позичковому рахунку та процентної ставки, вказаної в п. 1.4 цього договору.

У разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбаченого умовами кредитного договору, у т.ч. при несвоєчасному поверненні кредиту та сплати процентів зі його використання. Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом пред`явлення вимоги (п. 3.1.12 Кредитного договору 3).

12.12.2013, між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» підписаний договір №121213 про заміну кредитного договору №291013-КЛВ від 29.10.2013, відповідно до якого сторони домовились викласти п.п. 3.4.16. кредитного договору в новій редакції; доповнити розділ 3 кредитного договору підпунктом 3.4.17; доповнити розділ 3 кредитного договору підпунктом 3.4.18.

Кредитний договір 3 та договір про внесення змін до нього підписані уповноваженими представниками сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

Судом встановлено, що питання виконання кредитного договору №291013-КЛВ від 29.10.2013 було предметом розгляду судом у справі №905/157/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ "ЕССЕНС-ПРЕМІУМ" м.Маріуполь про стягнення 15 799 304,56 грн.

10.08.2016 Господарським судом Донецької області у справі №905/157/16 прийнято рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕССЕНС-ПРЕМІУМ» (87503, Донецька область, м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. Київська, буд. 45, корпус 3, кв. 107, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд.3, ) заборгованість за кредитом в сумі 10000000,00 грн, 3164383,56 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 152230,30 грн судового збору; в решті вимог відмовлено.

Рішенням суду у справі №905/157/16 встановлено наступне. Матеріалами справи доведено, що Банком на підставі заяви зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕССЕНС-ПРЕМІУМ» на отримання кредиту від 01.11.2013р. належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів на загальну суму 10000000,00грн, що підтверджується меморіальним ордером №К/736264 від 01.11.2013р. та банківськими виписками, які наявні в матеріалах справи. Нарахована позивачем 3164383,56 грн заборгованість за процентами за період з 01.08.2014 по 05.11.2015, визнана судом обгрунтована.

Крім того, судом відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення пені у розмірі 2013424,66 грн за несвоєчасне повернення кредиту за період з 06.11.2014 по 05.05.2015, 621496,34 грн - пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 31.12.2014 по 05.11.2015 з посиланням на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Ухвалене у справі №905/157/16 рішенням Господарського суду Донецької області від 10.08.2016 набрало законної сили 10.01.2018 та є чинним.

30.10.2013 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» підписаний договір поруки №301013-П/1 (далі - Договір поруки 2).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки 2 (в редакції змін внесених договором про зміну від 12.02.2013), Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» солідарно відповідає перед Банком за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ессенс- Преміум», зобов`язань за Кредитним договором 3, а саме по поверненню кредитних коштів 10 000 000,00 грн не пізніше 28.02.2014 та сплатити проценти за користування наданими кредитами у розмірі 20% річних, у разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом або часткою кредиту в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту Позичальником, встановлюється в розмірі 25 % річних.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В матеріалах справи, відсутні докази виконання поручителем зобов`язань за Кредитним договором 3.

Враховуючи вищевикладене, з матеріалів заяви вбачається, що станом на день звернення кредитора до суду, зобов`язання за Кредитним договором 3 а ні боржником, а ні поручителем не виконані, заборгованість за кредитним договором 3 становить: заборгованість за кредитом у сумі 58 149,30 грн; заборгованість за відсотками у сумі 5 038 547,94 грн.

Також, судом встановлено, що між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» впродовж 2011 року підписано низку іпотечних договорів, а саме:

1) 17.02.2011, задля забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2, підписаний іпотечний договір №170211-1/3 (з урахуванням договору №150712 від 15.07.2013 про заміну договору іпотеки №170211-1/3 від 17.02.2011), відповідно до умов якого було передано в іпотеку Банку:

- будівля з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Заварзіна, буд. 28. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 7 221 642,00грн;

- будівля з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Державна, буд 122. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 12 724 118,00грн;

- будівля з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Червоногвардійська, буд. їй. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 2 414781,00 грн.

Загальна вартість предметів іпотеки складає 22 360 541,00 грн (в редакції змін внесених договором про зміну від 15.07.2013).

2) 14.03.2011, задля забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2, підписаний іпотечний договір №140311-1 (з урахуванням договору №020813 від 02.08.2013 про заміну договору іпотеки №140311-1 від 14.03.2011), відповідно до умов якого було передано в іпотеку Банку:

- нежитлове приміщення, заг. пл. 1 194, кв.м., що знаходиться за адресою м. Маріуполь, Донецьке шосе, 31. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 3 969 616,00 грн;

- нежиле приміщення, Автозаправна станція №1, заг. пл. 73,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр-т. Карпова, буд 190. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 4 662 082,00 грн;

- нежиле приміщення, Автозаправна станція №7, заг. пл. 61,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 341. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 11 817 893,00 грн;

- нежиле приміщення №57 багатоквартирного житлового будинку А-5, заг. пл. 441,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, бул-р. Б. Хмельницького, будинок 3, прим. 57. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 1 925 478,00 грн.

Загальна вартість предметів іпотеки складає 22 3 75 069,00 грн (в редакції змін внесених договором про зміну від 02.08.2013 року).

3) 18.03.2011, задля забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2, підписаний іпотечний договір № 180311-1/2 (з урахуванням договору №040713 від 04.07.2013 про заміну договору іпотеки №180311-1/2 від 18.03.2011), відповідно до умов якого було передано в іпотеку Банку:

- Автозаправна станція заг. пл. 80,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька обл, Першотравневий р-н, смт. Мангуш, вул. Одеська, буд 7. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 11 294 498,00 грн;

- Автозаправна станція, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, б-р. Краматорський, 41 б. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 5 257 809,00 грн;

- Автозаправна станція (АЗС), що знаходиться за адресою: Донецька обл, м. Волноваха вул. Леніна, буд 1а. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 9 943 213,00 грн;

- Будівля АЗС літ А-1, загальна площа 38,5 кв.м. та допоміжні споруди, що знаходяться за Донецька обл, Ясинуватський р-н, с. Нетайлове, вул. Колгоспна, буд. 636. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 4 996 591,00 грн;

- Автозаправна станція, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Чапаева, буд 95. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 2 872 698,00 грн;

- Будівля АЗС: будівля побутового приміщення літ. А-1, будівля операторської літ. Д-1, заг. пл. 25,70 кв.м. та господарські споруди, що знаходяться за адресою: Донецька обл, м. Ясинувата, вул. Орджонікідзе, буд. 219. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 4 311 963,00 грн;

- Будівля топливо-заправочного пункту, що знаходиться за адресою: Донецька обл, м. Донецька область, м. Авдіївка, вул. Садова, буд. 20. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 4 113 928,00 грн;

- Будівля АЗС з господарською спорудою, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Кірова, буд 363 а. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 9 774 084,00 грн;

- Будівля АЗС з господарською спорудою, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Югославська, буд, 1а. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 7 941 758,00 грн.

Загальна вартість предметів іпотеки складає 60 506 542,00 грн (в редакції змін внесених договором про зміну від 04.07.2013 року).

4) 18.03.2011, задля забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2, підписаний іпотечний договір № 180311-1/3 (з урахуванням договору №150713 від 15.07.2013 про заміну договору іпотеки №180311-1/3 від 18.03.2011), відповідно до умов якого було передано в іпотеку Банку:

- Автозаправна станція №3, заг. площею 208,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька обл, Новоазовський р-н, м. Новоазовськ, вул. Дружби, буд. 2-а. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 8 061 479,00 грн;

- Приміщення: частина адміністративної будівлі А-2, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Бакинських Комісарів, буд. 21. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 7 053 772,00 грн.

Загальна вартість предметів іпотеки складає 15 115 251,00 грн (в редакції змін внесених договором про зміну від 15.07.2013 року).

Наведені договори іпотеки та договори про їх зміну містяться у матеріалах справи.

Положеннями ст. 533 Цивільного кодексу України унормовано, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так, ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Судом встановлено що заборгованість за кредитним договором №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 та кредитним договором №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011 обраховується у доларах США.

У розрахунках, які подані до заяви №17-7430 від 13.10.2020 (вх. №19954/20 від 20.10.2020) Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» з грошовими вимогами до боржника, кредитор заявляє до стягнення заборгованість у гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 09.09.2020, який складає 27,8032 гривень за один долар США.

Відповідно до поштового штемпелю, який міститься на конверті у якому було направлено до Господарського суду Донецької області заяву Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» з грошовими вимогами до боржника, остання направлена до суду 13.10.2020.

Згідно з відомостями з офіційного сайту Національного Банку України, станом на 13.10.2020 курс національної валюти до долара США складав 28,2481 гривень за один долар США.

Судом зроблений перерахунок заявлених кредиторських вимог, які визначено у грошовому еквіваленті в іноземній валюті за курсом 28,2481 гривні за один долар США, та встановлено, що розмір вимог є більшим ніж заявлений Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро».

За приписами ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, суд приймає курс національної валюти до долара США у розмірі 27,8032 гривень за один долар США, який заявлений кредитором.

Отже, матеріалами справи підтверджено наявність у боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» перед кредитором Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» заборгованості у наступному розмірі:

· за кредитним договором №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011:

- заборгованість за кредитом у розмірі 4 065 250,00 доларів США, еквівалент у гривні 113 026 958,80 грн;

- заборгованість за відсотками у розмірі 841 421,61 доларів США, еквівалент у гривні 23 394 213,31 грн;

· за кредитним договором №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011:

- заборгованість за кредитом у розмірі 1 356 600,00 доларів США, еквівалент у гривні 37 717 821,12 грн;

- заборгованість за відсотками у розмірі 144 089,12 доларів США, еквівалент у гривні 4 006 138,62 грн;

· за кредитним договором №291013-КЛВ від 29.10.2013:

- заборгованість за кредитом у розмірі 58 149,30 грн;

- заборгованість за відсотками у розмірі 0,25 грн.

Доказів виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» перед Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» до суду не подано.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви суду

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

В частині 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За приписами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Правовідносини за договорами іпотеки регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України та Законом України «Про іпотеку».

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави) (ст. 572 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на приписи статті 583 Цивільного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про іпотеку», заставодавцем може виступати як сам боржник, так i третя особа (майновий поручитель). Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що зобов`язання за укладеними кредитними договорами Банк виконав належним чином та надав боржникам кредити в узгодженому розмірі.

Однак, боржники та поручитель зобов`язання з повного та своєчасного погашення заборгованості за кредитами та відсотками за їх користування, у строки передбачені умовами кредитного договору та договорів поруки, не виконали, у зв`язку з чим Банк набув право вимагати задовольнити свої вимоги до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» на загальну суму 178 203 281,40 грн.

Матеріали справи також не містять доказів погашення заборгованості за рахунок задоволення вимог на предмет іпотеки.

За таких обставин, кредиторські вимоги в частині стягнення суми заборгованість за кредитом та відсотками за їх користування є обґрунтованими.

Крім заборгованості за кредитами та відсотками за їх користування, Банком заявлено до стягнення 3% річних у наступному розмірі:

· за кредитним договором №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011:

- за несвоєчасну сплату кредиту 797 077,17 доларів США, еквівалент у гривні 22 161 295,97 грн;

- за несвоєчасну сплату відсотків 144 686,91 доларів США, еквівалент у гривні 4 022 759,10 грн;

· за кредитним договором №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011:

- за несвоєчасну сплату кредиту 265 993,62 доларів США, еквівалент у гривні 7 395 473,82 грн;

- за несвоєчасну сплату відсотків 45 500,78 доларів США, еквівалент у гривні 1 265 067,29 грн;

· за кредитним договором №291013-КЛВ від 29.10.2013:

- за несвоєчасну сплату кредиту 1 211 671,14 грн;

- за несвоєчасну сплату відсотків 8 349,14 грн

та інфляційні втрати за кредитним договором №291013-КЛВ від 29.10.2013:

- за несвоєчасну сплату кредиту 331 828,18 грн;

- за несвоєчасну сплату відсотків 106 746,21 грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3.1.10. Кредитного договору №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 (з урахуванням договорів про зміну первинного договору) у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами даного договору, у т. ч. при несвоєчасному поверненні кредиту та сплати відсотків за його використання, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, терміни виконання за якими не настали, терміни вважається такими, що настали в зазначеному в повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов`язаний повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов`язання за договором.

Аналогічні умови містяться і у п. 3.1.10. кредитного договору №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011 та у п. 3.1.12. кредитного договору №291013-КЛВ від 29.10.2013.

Судом перевірений розрахунки заявника 3% річних за кредитними договорами та визнано його вірним, тому кредиторські вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 36 064 616,46грн підлягають задоволенню повністю.

Судом перевірений розрахунок інфляційних втрат кредитора на суму 438 574,39 грн інфляційних втрат за періоди з вересня 2017 року по серпень 2020 року та визнано його вірним, тому кредиторські вимоги про стягнення інфляційних втрат визнаються судом обгрунтованими .

Крім того, Банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом у наступному розмірі:

· за кредитним договором №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011:

- за період з 10.09.2019 по 09.09.2020 у розмірі 89,25 грн;

· за кредитним договором №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011:

- за період з 10.09.2019 по 09.09.2020 у розмірі 30,31 грн;

· за кредитним договором №291013-КЛВ від 29.10.2013:

- за період з 10.09.2019 по 09.09.2020 у розмірі 31 724,47 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

Пунктом 3.4.13. Кредитного договору №170211-КЛВ/1 від 17.02.2011 (з урахуванням договорів про зміну первинного договору) передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами за користування ними, Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за умови її нарахування Банком.

Аналогічні умови містяться і у п. 3.4.13. кредитного договору №170211-КЛВ/2 від 17.02.2011 та у п. 3.4.11. кредитного договору №291013-КЛВ від 29.10.2013.

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду заяви антитерористична операція триває.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (проводили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено місто Маріуполь де проводить свою господарську діяльність боржник, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014 № 1053-р». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015 у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р була зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено місто Маріуполь, де проводить свою господарську діяльність боржник. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 № 1053».

30.04.2018 року Указом Президента України «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 року операцію об`єднаних сил.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб`єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», а також беручи до уваги місцезнаходження боржника в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між боржником та кредитором ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

З наведених підстав, суд вважає необґрунтованими доводи кредитора щодо можливості нарахування пені в загальному розмірі 31 844,03 грн за період з 10.09.2019 по 09.09.2020.

Також, кредитор вказує, що рішенням Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 у справі №905/3538/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» на користь Банку стягнуто в тому числі судовий збір в сумі 152 187,98 грн; рішенням Господарського суду Донецької області від 03.10.2019 у справі №905/3420/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» на користь Банку стягнуто судовий збір в сумі 76 094,00 грн.

Отже, за рішенням суду, окрім кредитної заборгованості, стягнуто судовий збір на загальну суму 228 281,98 грн.

Судом перевірений розрахунок розміру заявленого судового збору та визнано його вірним та таким, що підтверджений матеріалами справи, тому кредиторські вимоги про стягнення судового збору на загальну суму 228 281,98 грн підлягають задоволенню повністю.

За подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» сплачено судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Таким чином, Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» підлягає визнанню кредитором боржника на суму 214 938 958,23 грн, з яких:

- 120 357 403,00 грн забезпечені заставою майна боржника позачергово;

- 4 204,00 грн судовий збір перша черга;

- 94 577 351,23 грн основний борг четверта черга.

Предмет та підстави заяви Головного управління ДПС у Донецькій області

12.10.2020, до суду надійшла заява Головного управління ДПС у Донецькій області б/н від 08.10.2020 (вх. №19406/20) про розгляд кредиторських вимог, в якій управління просить суд: розглянути та визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області на суму 201132,79 грн до боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт», у справі про банкрутство №905/1499/20.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку із несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» податкових зобов`язань у 2019 та 2020 роках, у платника виникла податкова заборгованість на загальну суму 201 132,79 грн, яка складається з:

- за кодом класифікації доходів бюджету 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) у розмірі 2276,17 грн з квітень та липень 2020 року;

- за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) у розмірі 103 926,64 грн за листопад-грудень 2019 року та за 2020 рік;

- за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 (земельний податок з юридичних осіб) у розмірі 94 646,81 грн з вересня 2019 року по серпень 2020 року;

- пеня у розмірі 281,26 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника,який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Судом досліджена заява Головного управління ДПС у Донецькій області з грошовими вимогами до боржника на суму 205336,79 грн встановлено, що заява надійшла в строки, передбачені ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Заперечення учасників процесу

05.11.2020, через канцелярію суду, від розпорядника майна - арбітражного керуючого Черненченко Д.А., звіт №01-32/10-11 від 03.11.2020 (вх. №21064/20) про результати розгляду вимог кредиторів, в якому розпорядник майна визнав кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» у розмірі 201132,79 грн з яких: основний борг у розмірі 200849,62 грн - віднесено до третьої черги кредиторських вимог; пеня у розмірі 283,17 грн - віднесено до шостої черги кредиторських вимог; судовий збір у розмірі 4204,00 грн - віднесено до першої черги кредиторських вимог.

Хід розгляду заяви та процесуальні дії

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.10.2020 заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд кредиторських вимог, призначено до розгляду у попередньому засіданні на 18.11.2020, явка представника Головного управління ДПС у Донецькій області у попереднє засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2020 оголошено перерву у попередньому засіданні до 25.11.2020.

У попереднє засідання 25.11.2020 кредитор не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Господарським судом Донецької області ухвала про призначення до розгляду заяви Головного управління ДПС у Донецькій надіслана на адресу кредитора, зазначену у позовній заяві. За таких обставин, кредитор повідомлений належним чином про дату час та місце попереднього засідання, явку свого представника не забезпечив, причин неявки до суду не повідомив.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, суд розглядає заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд кредиторських вимог за відсутності представника кредитора.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду заяви та задоволення кредиторських вимог, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини заяви, зміст правовідносин та перевірка їх доказами

Згідно відомостей заяви Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання кредитором та наданого заявником розрахунку, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» обліковується податкова заборгованість з орендної плати з юридичних осіб, а саме:

- за кодом класифікації доходів бюджету 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) за квітень 2020 у сумі 242,08 грн; за липень 2020 у сумі 363,16 грн та 1670,93 грн;

- за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) за період листопад-грудень 2019 у сумі 9583,16 грн; за період січень серпень 2020 у сумі 94343,48 грн;

- за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 (земельний податок з юридичних осіб) за період вересень-грудень 2019 у сумі 31548,92грн; за період січень-серпень 2020 у сумі 63097,89 грн.

Заявлені обставини підтверджуються поданими Головним управлінням ДПС у Донецькій копіями податкових декларацій: № уточнююча за 2019 рік; № звітна за 2019 рік; № уточнююча за 2019 рік; № звітна за 2020 рік; № звітна за 2020; № звітна за 2020 рік; № звітна за 2019; № звітна за 2020 рік.

Зазначені нарахування також відображені в інтегрованих картках платника податків, а саме: копією ІКП за кодом 18010400 за 2020 рік; копією ІКП за кодом 18010500 за 2019 та 2020 роки; копією ІКП за кодом 18010600 за 2019 та 2020 роки.

Судом перевірений розрахунки заявника податкової заборгованості та визнано його вірним, тому кредиторські вимоги про стягнення податкової заборгованості у розмірі 200851,53грн, з яких: за кодом класифікації доходів бюджету 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) у розмірі 2276,17 грн; за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) у розмірі 103 926,64 грн; за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 (земельний податок з юридичних осіб) у розмірі 94 646,81 грн є обгрунтованими.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що на момент постановлення цієї ухвали у Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» наявна податкова заборгованість перед Головним управлінням ДПС у Донецькій області у розмірі 200851,53грн.

Також, Головним управлінням ДПС у Донецькій області заявлена до стягнення пеня у розмірі 281,26 грн.

Судом перевірений розрахунок пені, наданий заявником та визнано його арифметично не вірним. За розрахунком суду розмір пені складає 283,17 грн.

За приписами ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на момент постановлення цієї ухвали розмір пені, який підлягає задоволенню, складає 281,26 грн.

За подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника Головним управлінням ДПС у Донецькій області сплачено судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви суду

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим кодексом.

Грошовим зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49 Кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пунктом 129.3.3 встановлений кінцевий строк нарахування пені на суму податкового боргу, зокрема, день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Таким чином строк сплати суми податкових зобов`язань, який встановлено ст. 57 Податкового кодексу України, які зазначені боржником у поданих податкових деклараціях (№ уточнююча за 2019 рік; № звітна за 2019 рік; № уточнююча за 2019 рік; № звітна за 2020 рік; № звітна за 2020; № звітна за 2020 рік; № звітна за 2019; № звітна за 2020 рік), на момент постановлення цієї ухвали вже сплив.

Доказів сплати податкової заборгованості перед Головним управлінням ДПС у Донецькій області у розмірі 201132, 79 грн, боржником суду не надано.

В порушення вимог Податкового кодексу України боржником не були сплачені ні самостійно визначені податкові зобов`язання, ні донарахування, здійснені податковим органом, які були узгоджені та строк сплати яких настав.

Розпорядник майна у своєму повідомленні про результати розгляду вимог кредитора визнав в повному обсязі, заперечень щодо складу та суми грошових вимог у розпорядника майна та боржника немає.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» підлягає визнанню кредитором боржника на суму 205336,79 грн.

Застосування Кодексу з процедур банкрутства

В силу ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Таким чином грошові кошти з оплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог, виходячи з приписів вказаної статті Кодексу, за характером призначення платежу автоматично включаються до складу судових витрат.

Незалежно від того чи визнані вимоги кредитора боржником разом із розпорядником майна чи ні, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та визначає правомірність і обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника і за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. Отже, з урахуванням приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають визнанню у розмірі 214 938 958,23 грн, як конкурсні кредиторські вимоги з яких:

- 120 357 403,00 грн забезпечені заставою майна боржника позачергово;

- 4 204,00 грн судовий збір перша черга;

- 94 577 351,23 грн основний борг четверта черга.

Кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. Отже, з урахуванням приписів ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають визнанню 205 334,79 грн, як конкурсні кредиторські вимоги з яких:

- 4 204,00 грн судовий збір перша черга;

- 200 851,53 грн основний борг третя черга;

- 281,26 грн штрафні санкції шоста черга.

18.11.2020, на електронну пошту Господарського суду Донецької області, від розпорядника майна арбітражного керуючого Черненченко Д.А. надійшла заява №01-32/57-11 від 17.11.2020 (вх.. №04-18/5869) про дострокове припинення повноважень розпорядника майна.

Обґрунтовуючи заяву, арбітражний керуючий зазначає, що не може надалі виконувати повноваження ліквідатора у даній справі через зайнятість у інших провадженнях, у яких Черненченко Д.А. виконує повноваження,як арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Аналогічна за змістом заява №01-32/57-11 від 17.11.2020 (вх.. №21992/20 від 19.11.2020) надійшла від арбітражного керуючого Черненченко Д.А. надійшла до Господарського суду Донецької області поштою.

18.11.2020, на електронну пошту Господарського суду Донецької області, від арбітражного керуючого Козирицького А.С. надійшла заява №01-34/241 від 17.11.2020 (вх.. №04-18/3879) про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт».

Арбітражний керуючий Козирицького А.С. зазначає, що він має вищу юридичну освіту; є арбітражним керуючим з лютого 2013 року; не належить до жодної категорії осіб, визначених п. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутство; для здійснення діяльності арбітражного керуючого та виконання передбачених Законом обов`язків ліквідатора у даній справі має усі необхідні організаційні та технічні можливості; має договір страхування відповідальності арбітражного керуючого; за час провадження діяльності арбітражного керуючого притягнення до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих не здійснювалось. Окремо зазначив, що на даний час не є завантаженим.

Судом перевірені відомості щодо Козирицького А.С. та встановлено, що його внесено до Єдиного реєстру арбітражних керуючих; Козирицький А.С. має чинне свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №49 від 01.02.2013, копію якого подано до суду; договір №046-2444/01ВАК від 12.03.2020 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» та арбітражним керуючим Козирицьким А.С. та діє з 13.03.2020 по 12.03.2021 (копію договору подано до суду); 17.12.2015 ОСОБА_1 було присвоєно ІІІ рівень кваліфікації; 31.10.2017 Козирицький А.С. отримав свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1913.

За таких обставин, арбітражний керуючий Козирицький А.С. є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень ліквідатора за його заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. Арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

У разі якщо жоден із арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору, не подав до господарського суду заяву про участь у справі, господарський суд призначає розпорядником майна/керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого за власною ініціативою (ч. 2 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства визначено перелік арбітражних керуючих, які не можуть бути призначені розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією. До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

У попередньому засіданні представник кредитора Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» не заперечував проти задоволення судом заяви про відсторонення розпорядника майна арбітражного керуючого Черненченко Д.А. та підтримав кандидатуру арбітражного керуючого Козирицького А.С.

Враховуючи викладене, а також те, що Кодексом України з процедур банкрутства надано право арбітражному керуючому на подання заяви про його відсторонення на будь-якій стадії судової процедури, суд задовольняє заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Черненченко Д.А. №01-32/57-11 від 17.11.2020 (вх.. №04-18/5869 від 18.11.2020) про дострокове припинення його повноважень як розпорядника майна у справі №905/1499/20 за його заявою та призначає розпорядником майна у даній справі арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво №49 від 01.02.2013, поштова адреса: м. Київ-133, а/с №79, 01133).

Керуючись ст. 2, 3, 9, 12, 28, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати кредитором у справі №905/1499/20 по відношенню до боржника Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» у розмірі 214 938 958,23 грн, з яких:

- 120 357 403,00 грн забезпечені заставою майна боржника позачергово;

- 4 204,00 грн судовий збір перша черга;

- 94 577 351,23 грн основний борг четверта черга.

2. В іншій частині кредиторських вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» відмовити.

3. Визнати кредитором у справі №905/1499/20 по відношенню до боржника Головне управління ДПС у Донецькій області у розмірі 205 334,79 грн, з яких:

- 4 204,00 грн судовий збір перша черга;

- 200 851,53 грн основний борг третя черга;

- 281,26 грн штрафні санкції шоста черга.

4. Задовольнити заяву розпорядника майна - арбітражного керуючого Черненченко Д.А. про дострокове припинення його повноважень як розпорядника майна у справі №905/1499/20.

5. Відсторонити арбітражного керуючого Черненченко Д.А. від виконання повноважень розпорядника майна у справі №905/1499/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт».

6. Задовольнити заяву арбітражного керуючого Козирицького А.С. про призначення його розпорядником майна у справі №905/1499/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт».

7. Призначити розпорядником майна у справі №905/1499/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво №49 від 01.02.2013, поштова адреса: м. Київ-133, а/с 79, 01133).

8. Зобов`язати арбітражного керуючого Черненченка Д.А. у 5-денний термін передати розпоряднику майна - арбітражному керуючому Козирицького А.С. за актом приймання-передачі всі документи, пов`язані з проведенням процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт».

9. Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

10. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 17.12.2020.

11. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з урахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

12. Визначити дату проведення підсумкового засідання суду у справі №905/1499/20 на 26.01.2021 о 11:00.

13. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

14. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, передбачені ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 30.11.2020.

Суддя Діна Миколаївна Огороднік

(Д.М. Огороднік)