УХВАЛА

м. Київ

02.12.2020Справа № 910/18743/20
Господарський суд міста Києва Ярмак О.М., розглянувши матеріали за заявою Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт»

про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Херсонський морський торговельний порт» звернулось (засобами поштового зв`язку) до Господарського суду міста Києва із позовом до Виробничого кооперативу «Фірма АРКА» про стягнення 3 283 437,99 грн заборгованості за надані послуги перевантаження по рахунку № 3874 від 03.12.2019 та зберігання вантажу за Актами № 2922 від 13.12.2019, № 354 від 29.02.2020, № 580 від 31.03.2020, № 687 від 30.04.2020, № 904 від 31.05.2020, № 1097 від 30.06.2020, № 1408 від 31.07.2020, № 1615 від 31.08.2020, № 1892 від 31.10.2020 по договору на перевантаження імпортних вантажів № 123Д від 06.11.2019, 148984,23 грн пені, 33588,49 грн 3% річних, 37 777,60 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору на перевантаження імпортних вантажів № 123Д від 06.11.2019, за заявкою ХМА «Інфлот» № 1197 від 26.11.2019 позивачем прийнято за генеральним актом № 1 від 13.12.2019 вантаж, за яким здійснено перевантаження та надано послуги зберігання, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості послуг перевантаження за рахунком № 3874 від 03.12.2019 не виконав у повному обсязі, послуги зберігання вантажу залишились неоплаченими.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку п.1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, відповідно до якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, що належить Виробничому кооперативу «Фірма АРКА» у розмірі ціни позову 3503788,31 грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 52 556,82 грн, що облікуються на рахунку Виробничого кооперативу «Фірма АРКА» (п/р НОМЕР_1 у ПАТ «АКОРДБАНК» у м.Київ, МФО 380634).

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.12.2020 у справі № 910/18743/20 позов Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» залишив без руху, надав строк для усунення недоліків позову у визначений спосіб.

Розглянувши заяву Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд зазначає таке.

Подана Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» заява про забезпечення позову мотивована ухиленням Виробничим кооперативом «Фірма АРКА» від виконання договірних зобов`язань щодо сплати заборгованості за надані послуги щодо вантажу: піску «діоксин кремнію» після піскоструменевої обробки днищ суден, що прибув на судні з Республіки Чорногорії, та який був перевантажений позивачем відповідно до умов договору, і на даний час зберігається на території Херсонського морського торговельного порту, при цьому вказаний вантаж визнано речовим доказом у кримінальній справі, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.12.2019 у справі № 766/25217/19 на майно накладено арешт.

За доводами позивача, наявність кримінального провадження та невиконаного договірного зобов`язання може утрудними чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі невжиття заходів щодо на майно та грошові кошти відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частиною 5 статті 136 ГПК України визначено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В той же час, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, з якими приписи ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи заявника у даному випадку є лише його побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Позивачем не надано доказів наявності руху коштів на рахунку боржника, зменшення його майнових активів.

Наявність кримінального провадження щодо вантажу, який є предметом надання послуг у спірних господарських правовідносин з підстав оплати цих послуг не є обставиною, яка свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про забезпечення позову до подачі позову, у повному обсязі.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 233 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у визначеному розділом IV ГПК України порядку.

Дата підписання ухвали 02.12.2020

Суддя О.М.Ярмак