ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 листопада 2020 року м. ТернопільСправа № 921/698/20
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гирили І.М.
розглянув заяву Приватного малого підприємства МС б/н від 20.11.2020 (вх. №8584 від 24.11.2020) про забезпечення позову у справі №921/698/20
про стягнення заборгованості по наданій поворотній фінансовій допомозі в сумі 711 100 грн
Без виклику повноважних представників
02.11.2020 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) Приватне мале підприємство МС, надалі позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Приватного підприємства Білокриниця, про стягнення заборгованості по наданій поворотній фінансовій допомозі в сумі 711 100 грн, з яких: 650 000 грн борг, 61 100 грн пеня.
Підставою позову визначено неналежне виконання умов Договору про поворотну фінансову допомогу за № 1/6 від 06.06.2019.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2020 головуючим суддею для розгляду справи №921/698/20 визначено суддю Гирилу І.М.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2020 позовну заяву Приватного малого підприємства МС б/н від 30.10.2020 (вх. №815 від 05.11.2020) залишено без руху та встановлено останньому строк для усунення визначених в ухвалі недоліків позовної заяви; клопотання Приватного малого підприємства МС про забезпечення позову повернуто заявнику.
11.11.2020 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) Приватне мале підприємство МС звернулось із заявою за №44 від 11.11.2020 (вх. №8279), зі змісту якої вбачається, що позивачем у визначений судом строк усунуто недоліки позовної заяви, які було визначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 09.11.2020.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкритj провадження у справі 921/698/20; постановлено здійснювати розгляд справи 921/698/20 за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/698/20 підготовче засідання на 10:00 год. 09.12.2020; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).
20.11.2020 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) Приватне мале підприємство МС звернулось до суду із заявою б/н від 20.11.2020 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, належні Приватному підприємству Білокриниця в розмірі 712 151 грн.
Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття визначених ним заходів забезпечення позову, господарський суд відзначає наступне:
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.
Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Таку правову позицію наведено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі № 910/361/18.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що відповідач не повернув йому надану поворотну фінансову допомогу. Починаючи з 01.01.2020, привласнив кошти та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права власника цих коштів. На надіслані претензії за вих. №17 від 15.06.2020, вих. №41 від 23.10.2020 та неодноразові усні звернення не відповідає. Також вказує, що на підставу невиконання своїх зобов`язань боржник посилається на нестабільну політичну ситуацію в країні. З огляду на наведене, у Приватного малого підприємства "МС" є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подана Приватним малим підприємством "МС" заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Окрім того, слід зазначити, що вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не пов`язана з предметом позову, оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача грошових коштів, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти не подано.
При цьому, як вбачається із заяви про забезпечення позову, подаючи останню, заявник керується вимогами не господарського процесуального судочинства, а цивільного процесуального судочинства (ст. ст. 4, 151-153 Цивільного процесуального кодексу України).
За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 14, 20, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. У задоволенні заяви Приватного малого підприємства МС б/н від 20.11.2020 (вх. №8584 від 24.11.2020) про забезпечення позову - відмовити.
2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання - 26.11.2020 та підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання, через Господарський суд Тернопільської області.
Ухвала суду розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua/

Суддя І.М. Гирила