ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа № 911/2160/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення

судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, (03039, просп. Голосіївський, буд. 50, м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Позаміський дитячий заклад відпочинку та оздоровлення «Казка», (07300, вул. Шолуденко, буд. 18, м. Вишгород, Київська область)

про стягнення 30 946, 87 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Позаміський дитячий заклад відпочинку та оздоровлення «Казка» про стягнення 27 362, 06 грн основної заборгованості, 848, 60 грн пені, 2 736, 21 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати у повному обсязі орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.08.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/2160/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до ТОВ «Позаміський дитячий заклад відпочинку та оздоровлення «Казка» про стягнення 30 946, 87 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, правонаступником якого є позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі - Орендодавець) та відповідачем (далі - Орендар) було укладено договір оренди № 2036 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, згідно умов п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нерухоме майно (реєстровий номер за ЄРОДВ 38488780.3.ВССЧГН023) загальною площею 745,05 кв. м (далі - Майно), що розміщене за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Глібівка та перебуває на балансі Державного підприємства «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва» (скорочено - ДП «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва», (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31 серпня 2017 р. і становить за незалежною оцінкою 1 796 200, 00 грн (один мільйон сімсот дев`яносто шість тисяч двісті грн. 00 коп) без врахування ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. Договору Майно передається в оренду з метою розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді (без права використання під санаторно-курортний заклад, турбазу, готель, мотель, кемпінг, літній будиночок, отель тощо).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2017 року 7 484, 17 грн (сім тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 17 коп.).

Згідно з п. 3.3. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.9. Договору надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю.

Згідно з п. 3.11. Договору у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Положеннями пунктів 5.3., 5.10. Договору передбачено, що Орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлю Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, наведеним у розділі 11 Договору).

У разі припинення або розірвання Договору повернути Балансоутримувачу або підприємству/товариству, указаному Орендодавцем, орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей Договір укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з « 04» грудня 2017 р. до « 03» листопада 2020 р. включно.

Одночасно з укладенням договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р., між позивачем та відповідачем було підписано Додаток № 1 до нього - «Розрахунок плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна, що обліковується на балансі ДП «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва».

04.12.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт-приймання-передачі орендованого майна (Додаток № 2 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р.), згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування державне майно - нерухоме майно (реєстровий номер за ЄРОДВ 38488780.3.ВССЧГН023) загальною площею 745,05 кв. м, що розміщене за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Глібівка та перебуває на балансі ДП «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва», . Технічний і пожежнобезпечний стан Майна задовільний.

У лютому 2019 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою (претензією) № 50-08-1083 від 28.02.2019 р. про погашення заборгованості з орендної плати, пені, у якій він вимагав негайно після отримання даної вимоги (претензії) погасити існуючу заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 6 110, 37 грн та нараховану пеню у розмірі 48, 15 грн.

У жовтні 2019 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою (претензією) № 50-02/02-352 від 17.10.2019 р. про погашення заборгованості з орендної плати, пені, у якій він вимагав негайно після отримання даної вимоги (претензії) погасити існуючу заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 24 955, 40 грн, нараховані пеню у розмірі 1260, 21 грн та штраф у розмірі 2 495, 54 грн.

31.03.2020 р. між ДП «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва» та відповідачем було підписано Акт приймання-передачі (повернення) державного майна до договору оренди № 2036 від 04.12.2017 р., згідно з яким 31.03.2020 р. відповідач здав, а ДП «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва» прйняв державне майно - нерухоме майно (реєстровий номер за ЄРОДВ 38488780.3.ВССЧГН023) загальною площею 745,05 кв. м, що розміщене за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Глібівка. Стан майна - задовільний.

18.05.2020 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додатковий договір № 1 до договору оренди № 2036 від 04.12.2017 р., відповідно до положень якого, сторони домовились припинити дію Договору у зв`язку з передачею орендованого майна на підставі Акта приймання-передачі (повернення) нерухомого майна.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач користувався орендованим нерухомим майно за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р. з моменту підписання договору та фактичного передання в оренду майна, у період дії договору і до моменту повернення орендованого нерухомого майна з оренди, а також у заявлений позивачем період з 04.12.2017 р. по 31.03.2020 р. і розмір орендної плати за користування орендованим майном до Державного бюджету України у вказаний період склав 168 213, 44 грн, що підтверджується договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р., актом приймання-передачі орендованого майна від 04.12.2017 р., актом приймання-передачі (повернення) державного майна від 31.03.2020 р., додатковим договором № 1 від 18.05.2020 р. до договору оренди № 2036 від 04.12.2017 р., розрахунком заборгованості з орендної плати до державного бюджету та пені за договором оренди № 2036 від 04.12.2017 р. за період з 17.10.2019 р. по 16.04.2020 р., іншими документами, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті орендної плати за користування орендованим майном до Державного бюджету України та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 140 851, 38 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості з орендної плати до державного бюджету та пені за договором оренди № 2036 від 04.12.2017 р. за період з 17.10.2019 р. по 16.04.2020 р., іншими документами, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 цього ж кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором оренди строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати у повному обсязі орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період з 04.12.2017 р. по 31.03.2020 р. не виконав і його основна заборгованість перед позивачем (до Державного бюджету України) складає 27 362, 06 грн, що підтверджується договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р., актом приймання-передачі орендованого майна від 04.12.2017 р., актом приймання-передачі (повернення) державного майна від 31.03.2020 р., додатковим договором № 1 від 18.05.2020 р. до договору оренди № 2036 від 04.12.2017 р., розрахунком заборгованості з орендної плати до державного бюджету та пені за договором оренди № 2036 від 04.12.2017 р. за період з 17.10.2019 р. по 16.04.2020 р., вимогою (претензією) позивача № 50-08-1083 від 28.02.2019 р. про погашення заборгованості з орендної плати, пені, вимогою позивача (претензією) № 50-02/02-352 від 17.10.2019 р. про погашення заборгованості з орендної плати, пені, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку щодо сплати у повному обсязі орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 27 362, 06 грн за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню, передбачену договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по сплаті орендних платежів з 17.10.2019 р. по 16.04.2020 р. всього на загальну суму 848, 60 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що оренда плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати, за весь період невиконання зобов`язання включно.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2131.3416.12.2019 - 30.01.20204613.5000 %0.074 %*72.52
2131.3431.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*53.81
2131.3413.03.2020 - 16.04.20203510.0000 %0.055 %*40.76
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
6295.1216.01.2020 - 30.01.20201513.5000 %0.074 %*69.66
6295.1231.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*158.93
6295.1213.03.2020 - 16.04.20203510.0000 %0.055 %*120.40
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
6307.7116.02.2020 - 12.03.20202611.0000 %0.060 %*98.58
6307.7113.03.2020 - 16.04.20203510.0000 %0.055 %*120.64
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
6288.7916.03.2020 - 16.04.20203210.0000 %0.055 %*109.97
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
6339.1016.04.2020 - 16.04.2020110.0000 %0.055 %*3.46

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказані періоди становить 848, 73 грн.

Оскільки розмір пені від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 848, 60 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р., за не менше ніж три місяці прострочення відповідачем виконання обов`язку по сплаті орендних платежів всього на загальну суму 2 736, 21 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3.8. Договору передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Розрахунок штрафу від суми основної заборгованості з орендної плати, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача штрафу від суми основної заборгованості з орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 2036 від 04.12.2017 р. у розмірі 2 736, 21 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Позаміський дитячий заклад відпочинку та оздоровлення «Казка» (07300, вул. Шолуденко, буд. 18, м. Вишгород, Київська область; ідентифікаційний код 41435608) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, просп. Голосіївський, буд. 50, м. Київ; ідентифікаційний код 43173325) 27 362 (двадцять сім тисяч триста шістдесят дві) грн 06 (шість) коп. основної заборгованості, 848 (вісімсот сорок вісім) грн 60 (шістдесят) коп. пені, 2 736 (дві тисячі сімсот тридцять шість) грн 21 (двадцять одна) коп. штрафу та судові витрати 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца