РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020Справа № 910/10846/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Скан Транс" Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 133986,17 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Азов Скан Транс" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 17/08-1 від 17 серпня 2018 р. останній частково оплатив надані йому у жовтні 2019 року послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутами м. Запоріжжя - сел. Райгородок, Донецької області та м. Запоріжжя - Сєвєродонецьк, Луганської області, заборгувавши 109477,40 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 961,72 грн., три проценти річних з простроченої суми 1410 грн., пеню 11812,65 грн., а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 4000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Зазначав, що сторони не погодили всіх істотних умов договору, зокрема, не підписали заявки на перевезення, а тому спірний договір не вважається укладеним. Також зазначав, що загальна вартість послуг визначається сторонами в актах виконаних робіт, а не актах надання послуг, на які як на доказ у справі посилається позивач. Також вказував, що у нього не виникло обов`язку щодо сплати пені за договором, оскільки відповідно до п. 7.1. договору замовник сплачує пеню у разі невиконання п. 5.1., 5.2. договору, згідно яких оплата послуг здійснюється протягом 3-х днів з моменту підписання акту виконаних робіт, а оскільки такі ним не підписувались, то обов`язку щодо сплати пені у нього не має. З цих підстав просив у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 серпня 2018 р. між сторонами у справі укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 17/08-1, за умовами якого відповідач (замовник) зобов`язався надавати для перевезення вантажі, а позивач (перевізник) приймати їх з обсягом та за номенклатурою згідно товарно-транспортних накладних та доставляти їх до пункту призначення.

Відповідно до умов п.п. 1.2., 2.1. договору перевізник зобов`язаний виконувати перевезення згідно заявок замовника, а замовник має забезпечити приймання та випуск вантажів згідно товарно-транспортних накладних, а також визначати відповідального з документообігу між підприємствами.

Договірна орієнтовна вартість транспортних послуг встановлюється специфікацією (Додаток № 1 до договору).

Оплата послуг перевізника виконується замовником у національній валюті України протягом 2-х днів з моменту підписання акту виконаних робіт шляхом перерахування коштів на поточний рахунок перевізника. Також можлива передплата (п. 5.1. договору).

Строк дії договору відповідно до умов п. 8.2. договору встановлений з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2018 р. Якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін не ініціює його розірвання, він автоматично подовжується на кожний наступний календарний рік. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищевказаного договору.

Доводи відповідача щодо укладення спірного договору є необґрунтованими, оскільки суперечать наявним у матеріалах справи доказам, з яких слідує, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. Також доказів визнання цього договору в установленому порядку недійсним суду не надано.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, актами надання послуг №№ 1980 від 21 жовтня 2019 р., 1981 від 25 жовтня 2019 р., рахунками на оплату №№ 2003 від 21 жовтня 2019 р., 2004 від 25 жовтня 2019 р., платіжними дорученнями №№ 6081 від 27 грудня 2019 р., 1084 від 18 травня 2020 р., відомостями по рахунку № 361 за період 1 жовтня 2019-9 липня 2020 р.р. стверджується факт надання позивачем відповідачу у жовтні 2019 року послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутами м. Запоріжжя - сел. Райгородок, Донецької області та м. Запоріжжя - Сєвєродонецьк, Луганської області за договором загальною вартістю 228252,60 грн., а також оплати відповідачем цих послуг у розмірі 118775,20 грн.

Сама по собі відсутність заявок на перевезення не спростовує факту здійснення узгоджених перевезень, зазначених сторонами в актах надання послуг. Про виконання таких послуг свідчить також часткова їх оплата відповідачем.

Тому посилання останнього з цього приводу є необгрунтованими.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Посилання відповідача на умови п. 5.1. договору, згідно з яким оплата послуг перевізника здійснюється протягом 3-х днів з моменту підписання акту виконаних робіт, а не акту надання послуг, які як вбачається з матеріалів справи ним підписані без зауважень, не спростовують факту належного надання позивачем послуг за спірним договором, тому є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до умов п. 7.1. договору у випадку невиконання п.п. 5.1., 5.2. замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені за кожен день прострочення платежу від суми недоплати.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив оплату за договором з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 109477,40 грн. боргу (228252,60-118775,20), 961,72 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1410 грн. три проценти річних з простроченої суми, 11812,65 грн. пені.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Скан Транс" Запорізької області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" (03035, м. Київ, вул. Механізаторів, 2, офіс 111, код 32727466) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Скан Транс" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 51, 39597599) 109477,40 грн. боргу, 961,72 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1410 грн. три проценти річних з простроченої суми, 11812,65 грн. пені, 2102 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар