ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" листопада 2020 р. Справа № 924/1058/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В., розглянувши заяву Шкрібляк Світлани Борисівни про забезпечення позову у справі

за позовом фізичної особи-підприємця Шкрібляк Світлани Борисівни

до приватного підприємства "Віта"

про встановлення земельного сервітуту та визначення умов договору,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Шкрібляк Світлани Борисівни до приватного підприємства "Віта", в якій просить суд: встановити земельний сервітут площею 0,0771 га на земельну ділянку із кадастровим номером :26:006:0089 на користь фізичної особи-підприємця Шкрібляк Світлани Борисівни на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; визначити наступні істотні умови договору земельного сервітуту: площа земельного сервітуту на користь сервітуарія 0.0771 га згідно топографо-геодезичного знімання, проведеного фізичною особою-підприємцем Кушніруком І.І. строк дії сервітуту 10 років; плата за користування сервітутом 12000 (дванадцять тис.) грн. в рік. із оплатою рівними долями щомісяця; витрати по оформленню та державній реєстрації договору земельного сервітуту несе сервітуарій; сторони несуть відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору згідно чинного законодавства України, в т.ч. сервітуарій сплачує на користь власника земельної ділянки у випадку несвоєчасного внесення коштів пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки; сторони несуть спільні витрати по утриманню в належному стані земельної ділянки обмеженої сервітутом; топографо-геодезичне знімання проведене фізичною-особою підприємцем Кушніруком 1.1, щодо встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку з кадастровим номером :26:006:0089 є невід`ємною частиною договору.

24.11.2020 р. представником фізичної особи-підприємця Шкрібляк Світлани Борисівни подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: заборонити відповідачу ПрАТ "ВІТА" вчиняти будь-які дії (зокрема, але не виключно, закриття проїзду з використанням шлагбауму, транспортних бар`єрів, бетонних блоків, псування дорожнього полотна, шляхом встановлення або використання будь-яких запірних пристроїв чи застосування інших перешкод), що перешкоджають позивачу ФОП Шкрібляк Світлані Борисівні та ФОП Назарову В.М. (орендар частини складських приміщень позивача) здійснювати вільний цілодобовий доступ (проїзд) транспортних засобів (в тому числі великогабаритних) по проїзді з провулку Купріна в м. Хмельницькому через земельну ділянку, що знаходиться у власності ПрАТ "ВІТА" за кадастровим номером 681010000:26:006:0089 до будівлі складського приміщення по вул. Купріна, 54 м. Хмельницького зі сторони розташованої "рампи", яка належить на праві власності позивачу.

У заяві від 24.11.2020 р. про забезпечення позову зазначається, що у власності позивача на території, де останній веде свою підприємницьку діяльність, перебувають великогабаритні транспортні засоби із причепами, які мають ширину до 3-х метрів, довжину до 28-ми метрів, тому даним транспортним засобам для навантаження та розвантаження необхідно мати у розпорядженні територію для заїзду, розвороту, паркування та безпечного виїзду. Однак, як зазначає позивач, з вересня 2020 р. відповідачем заборонено під`їжджати до орендованого ним приміщення, що унеможливлює безперебійно здійснювати підприємницьку діяльність, встановлено перегороджувальну конструкцію (шлагбаум) на проїзд зі сторони провулку Купріна, який веде до складських приміщень позивача та зобов`язано його службових осіб не пропускати жодні автотранспортні засоби.

Також позивач звертає увагу, що відповідно до договору оренди приміщення 04/08/20-1 від 04.08.2020 р., укладеного між позивачем та ФОП Назаровим Віталієм Миколайовичем, останній орендує частину офісного та складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . ФОП Назаров Віталій Миколайович у своїй підприємницькій діяльності також використовує великогабаритні транспортні засоби для завантаження та розвантаження товарів. Позивач зазначає, що станом на дату подання заяви про забезпечення позову він позбавлений можливості здійснювати завантаження та розвантаження товарів складського приміщення, яке розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна 54, які доставляються постачальниками великогабаритними транспортними засобами із причепами, оскільки єдиним безпечним заїздом до вказаних приміщень є заїзд з провулку Купріна через земельну ділянку відповідача за кадастровим номером :26:006:0089 (яким безперешкодно користувалися до вересня 2020 року), отже, позивач та його орендар несуть збитки.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у Справі "Пантелеєнко проти України" (заява № 11901/02) засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у Справі "Доран проти Ірландії" (заява № 2214/04), було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

За змістом рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2008р. у Справі "Каіч та інші проти Хорватії" (заява №50389/99) для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України. Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, судом приймається до уваги, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 30.07.2020р. у справі №910/3836/20.

Суд вважає, що заявник не обґрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не довів наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування забезпечення позову. Відтак, не доведено доцільності та необхідності забезпечення позову саме у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії (зокрема, але не виключно, закриття проїзду з використанням шлагбауму, транспортних бар`єрів, бетонних блоків, псування дорожнього полотна, шляхом встановлення або використання будь-яких запірних пристроїв чи застосування інших перешкод), що перешкоджають позивачу здійснювати вільний цілодобовий доступ (проїзд) транспортних засобів, про що зазначив заявник.

При цьому, виходячи зі змісту предмету позову та заяви про забезпечення позову, судом відзначається, що заходи забезпечення позову, про необхідність вжиття яких ставиться питання позивачем, за змістом в значній мірі ототожнюються зі змістом заявлених позовних вимог, що суперечить вимогам, визначеним у ч. 11 ст. 137 ГПК України.

З огляду на зазначене, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник позовними вимогам; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Шкрібляк Світлани Борисівни від 24.11.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Шкрібляк Світлани Борисівни від 24.11.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 26.11.2020р. та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - представнику заявника - Антонюк Ірині Володимирівні (29013, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 10, офіс 2); 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, провул. Купріна, 1).