ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.11.2020м. ДніпроСправа № 904/3062/20
Від позивача (заявника): не з`явився
Від відповідача: не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сольексім" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 543 194,24 грн., з яких:
- 465 757,56 грн. заборгованість за поставлену продукцію;
- 36 317,45 грн. пеня за загальний період з 02.12.2019 по 07.05.2020;
- 34 684,63 грн. 25% штраф;
- 6 434,60 грн. інфляційні втрат за загальний період з грудня 2019 року по квітень 2020 року.
Також позивач просив суд покласти на відповідача витрати понесені на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. До позовної заяви позивач надав заяву про встановлення строку для подання доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, передбачених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду). Попередній розрахунок судових витрат: 8 147,91 грн. судовий збір та 20 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" 465 757,56 грн. заборгованості за поставлену продукцію, 36 317,45 грн. пені, 34 684,63 грн. 25% штрафу, 6 434,60 грн. інфляційних втрат та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 8 147,91 грн.

До суду 16.11.2020 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" про долучення опису послуг, наданих адвокатом в рамках надання правничої допомоги до матеріалів справи та визначення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем на основі поданого опису послуг, наданих адвокатом в рамках надання правничої допомоги у справі №904/3062/20. Позивач зазначає, що ним були понесені витрати на правову допомогу у сумі 16 000,00 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 10.11.2020, платіжним дорученням №242 від 10.11.2020 та випискою по банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" від 12.11.2020.

Ухвалою суду від 17.11.2020 призначено заяву до розгляду в засіданні на 24.11.2020 о 15:30 год.

До суду 23.11.2020 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" про ухвалення додаткового рішення у №904/3062/20 про вирішення питання про судові витрати в частині понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Також на електрону пошту суду 23.11.2020 надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" про проведення судового засідання 24.11.2020 без участі представника останнього у зв`язку з поширенням гострої інфекційної хвороби COVID-19, встановленням карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів, спричинених коронавірусом SARS-СoV-2.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні 24.11.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім", в межах строків передбачених встановлених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано заяву про компенсацію витрат на правову допомогу, понесених позивачем, під час розгляду справи №904/3062/20.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд вбачає підстав для її задоволення частково.

На підтвердження понесених витрат, позивачем в матеріали справи надано:

1) договір №05/20-05 про надання правової допомоги від 05.05.2020;

2) ордер серія КС №37371 від 05.05.2020;

3) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4360/10від 18.11.2010;

4) акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2020;

5) платіжне доручення №242 від 10.11.2020 на суму 16 000,00 грн.

Також надано детальний опис послуг, наданих адвокатом в рамках надання правничої допомоги адвокатом Панченко І.В. у справі №904/3062/20, відповідно до якого:

1) зустріч та консультація клієнта щодо питання стягнення заборгованості за договором, укладеного з відповідачем: 4 год. - 4 000,00 грн.;

2) узгодження правової позиції у справі щодо стягнення заборгованості за договором: 1 год. - 1 000,00 грн.;

3) складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості (аналіз договору дистрибуції продукції, видаткових накладних та інших документів за цим договором; формування правової позиції позивача; розрахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат; складання інших процесуальних документів, що подавались віз позовною заявою; відправлення позовної заяви до суду): 5 год. - 5 000,00 грн.;

4) складання процесуальних документів під час розгляду справи (клопотання про відкладення судового засідання (0,5 год.), заяви про надання додаткових доказів (3 год.), клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (0,5 год.): 4 год. - 4 000,00 грн.;

5) представництво в Господарському суду Дніпропетровської області (у підготовчому провадженні 08.10.2020; у судовому засіданні 03.11.2020): 2 год. - 2 000,00 грн.

Всього 16 000,00 грн.

Відповідно до п.1.1 договору №05/20-05 про надання правової допомоги від 05.05.2020 предметом договору є надання адвокат Панченко І.В. (далі - виконавець) Товариству з обмеженою відповідальністю "Сольексім" (далі - замовник) правової допомоги у вигляді консультацій, підготовки процесуальних документів та захисту, представництві під час розгляду цивільних, кримінальних, адміністративних, господарських справ за участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" перед іншими особами незалежно від форми власності та надання інших видів правової допомоги виконуючи умови договору.

Відповідно до п.3.1 договору про надання правової допомоги сторони домовилися про те, що загальна вартість послуг, що надаються виконавцем з предмету договору, визначається сторонами на підставі загальної вартості сум визначених в актах виконаних робіт до договору.

Сума вартості послуг, що надаються в рамках договору встановлюються в актах виконаних робіт, та визначається на підставі погодинної оплати послуг (п.3.2 договору про надання правової допомоги).

Між замовником та виконавцем складено акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 10.11.2020 відповідно до якого адвокат надав, а замовник прийняв, послуги професійної правничої допомоги згідно договору №05/20-05 про надання правової допомоги від 05.05.2020, загальна вартість послуг складає 16 000,00 грн.

Позивач просить відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У рішенні ЄСПЛ від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Здійснивши аналіз ціни позову предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що складності у розгляді справи не виникло.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у акті приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2020 та встановлено, що кількість годин, витрачених адвокатом для надання таких послуг, як:

- зустріч та консультація клієнта щодо питання стягнення заборгованості за договором, укладеного з відповідачем: 4 год. - 4 000,00 грн., є явно завищеним. Зазначені послуги можна об`єднати з послугою узгодження правової позиції у справі щодо стягнення заборгованості за договором, яка складає 1 годину. Зважаючи на невелику кількість документів (1 договір, 9 накладних), справа є не складною. Слід зазначити, що надання правової допомоги це професійний обов`язок адвоката, який знає закон та судову практику, спори про стягнення заборгованості по сплаті за виконані роботи, нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляції не є складними, за цією категорією спорів склалася усталена судова практика;

- складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості (аналіз договору дистрибуції продукції, видаткових накладних та інших документів за цим договором; формування правової позиції позивача; розрахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат; складання інших процесуальних документів, що подавались з позовною заявою; відправлення позовної заяви до суду): 5 год. - 5 000,00 грн., є явно завищеним. Нарахування пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції, не є складним та не потребує такої кількості часу, як зазначено позивачем;

- складання процесуальних документів під час розгляду справи (клопотання про відкладення судового засідання (0,5 год.), заяви про надання додаткових доказів (3 год.), клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (0,5 год.): 4 год. - 4 000,00 грн. Суд не вбачає підстав стягнути ці витрати з відповідача, оскільки необхідності в проведенні таких дій як складання вказаних клопотань не було.

Представлені суду докази в підтвердження надання позивачу адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом даної справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат в заявленому розмірі (16 000,00 грн.), адже розмір відповідних витрат має, крім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу у даній справі явно не відповідає критеріям співмірності із складністю справи, та не відповідає обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Таким чином, обґрунтованими суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі в розмірі 5 000,00 грн.

За таких обставин, керуючись статтями 241, 244, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сольексім" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 51Б, кв. 173, ідентифікаційний код 42856144) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено - 30.11.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв