ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/880/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників учасників справи:

від АТ «НАК «Нафтогаз України» - не з`явився,

від КП «Теплопостачання міста Одеси» - Чехлов Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.07.2020, ухвалене суддею Желєзною С.П., м. Одеса, повний текст складено 30.07.2020

у справі № 916/880/20

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

про стягнення 76 945 424,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі АТ «НАК «Нафтогаз України») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (КП «Теплопостачання міста Одеси»), в якому просило суд стягнути з останнього 76 945 424,55 грн., з яких: 57 817 888,10 грн. основного боргу, 7 442 784,43 грн. пені, 3 757 693,16 грн. 3% річних, 7 927 058,86 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу № 8027/1718-БО-23 від 24.10.2017 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

Заперечуючи проти задоволення позову, КП «Теплопостачання міста Одеси» зазначило, що на момент подання позову, основна заборгованість відповідача перед позивачем була відсутня. Перерахування вартості поставленого позивачем природного газу здійснювалось за рахунок грошових коштів, які надходили на рахунок зі спеціальним режимом використання, а тому КП «Теплопостачання міста Одеси» не могло вплинути на строки виконання власних грошових зобов`язань за договором. В даному випадку наявні правові підстави для вирішення судом питання щодо зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат на 90%. Також відповідачем було заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення суду у даній справі на шість місяців, яке мотивоване скрутним фінансовим станом КП «Теплопостачання міста Одеси» та вжиттям останнім заходів щодо врегулювання існуючої заборгованості шляхом укладення мирової угоди, скасування арештів, тощо.

29.05.2020 від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшли пояснення, в яких було зазначено, що основний борг за спірним договором відповідача відсутній.

22.07.2020 від відповідача надійшла заява про застосування до вимог АТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення 7 442 784,43 грн. пені наслідків спливу строку позовної давності.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.07.2020 у справі № 916/880/20 позов АТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено частково, стягнуто з КП «Теплопостачання міста Одеси» на його користь 1 000 000 грн. пені, 3 757 693,16 грн. 3% річних, 7 927 058,86 грн. інфляційних втрат та 182 884,54 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати вартості поставленого природного газу

Разом з тим суд зазначив, що до моменту звернення АТ «НАК «Нафтогаз України» з даним позовом у КП «Теплопостачання міста Одеси» була відсутня заборгованість у розмірі 58555013,65 грн., що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість.

При цьому суд, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України, зменшив розмір пені до 1000000 грн.

У задоволенні клопотання КП «Теплопостачання міста Одеси» зменшити розмір 3% річних та інфляційних втрат, а також відстрочити виконання рішення суду на шість місяців суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 6442784,43 грн. пені, АТ «НАК «Нафтогаз України» подало на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

Головною підставою зменшення розміру неустойки відповідач вказує на тяжкий стан підприємства, натомість відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`яязання.

Сторони визначили вид збезпечення виконання зобов`язань неустойкою, що передбачений умовами договору, та вже заздалегідь визначили розмір пені за неналежне виконання зобов`язань, а тому суд неправомірно самостійно визначив розмір пені.

При цьому з`ясувавши наявність перевищення розміру неустойки над розміром збитків суд повинен ще встановити існування інших обставин, зокрема: об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язань; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язань; незначності прострочення у виконанні зобов`язань; невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 ЦК України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування яких передбачене цією нормою.

Під час розгляду справи не було враховано інтересів позивача.

Враховуючи викладене, позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.07.2020 у даній справі в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені, прийняти нове рішення в цій частині про задоволення повозу у повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення суду апелянт отримав лише 11.08.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 вказану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (до скарги не було додано доказів сплати судового збору у розмірі 144962,65 грн.), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

21.09.2020 від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшла заява про усунення недоліків, в додатках до якої додано платіжне доручення № від 26.08.2020 на суму 144962,65 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 АТ «НАК «Нафтогаз України» поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 22.07.2020 у справі № 916/880/20, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено КП «Теплопостачання міста Одеси» строк до 12.10.2020 для подання відзиву то роз`яснено учасникам справи про їх право в цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

07.10.2020 від КП «Теплопостачання міста Одеси» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, що наявність у кредитора можливості стягувати з споживача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Враховуючи погашення суми боргу в повному обсязі до подачі позовної заяви, застосування до КП «Теплопостачання міста Одеси» такого виду санкції, як стягнення пені, не може жодним чином розцінюватись, як засіб стимулювання боржника до виконання його зобов`язань. Зменшення розміру пені не завдасть збитків позивачу, водночас, сприятиме відповідачу у виконанні зобов`язань.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2020 розгляд справи № 916/880/20 призначено на 05.11.2020 о 10:30 год.

03.11.2020 від КП «Теплопостачання міста Одеси» надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі до перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи № 903/918/19.

03.11.2020 від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У зв`язку з перебування колегії суддів у відпустці з 04.11.2020 по 06.11.2020, судове засідання 05.11.2020 не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 26.11.2020 о 11:30 год.

19.11.2020 від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшли заперечення на клопотання КП «Теплопостачання міста Одеси» про зупинення апеляційного провадження у даній справі.

В судове засідання 26.11.2020 з`явився представник КП «Теплопостачання міста Одеси», який відмовився від заявленого 03.11.2020 клопотання зупинення апеляційного провадження у даній справі до перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи № 903/918/19, заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України», просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Представник АТ «НАК «Нафтогаз України» в судове засідання 26.11.2020 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Одеської області від 22.07.2020 у справі № 916/880/20 лише в частині зменшення розміру пені з 7442784,43 грн. до 1000000 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 зазначеного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 ГГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія зазначає, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача неустойку за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором постачання природного газу.

При цьому, колегія суддів враховує, що КП «Теплопостачання міста Одеси» здійснює господарську діяльність з надання житлово-комунальних послуг, спрямованих на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, ціни на які підлягають державному регулюванню, а відшкодування вартості цих послуг безпосередньо залежить від виконання споживачами власних обов`язків.

Також колегія суддів враховує, що зобов`язання за договором постачання природного газу виконано відповідачем у повному обсязі, що не заперечується позивачем.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесених АТ НАК Нафтогаз України збитків чи додаткових витрат через прострочення оплати контрагентам.

Суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та розмір, до якого вона підлягає зменшенню.

Тому користуючись правом, наданим вищезазначеними положеннями чинного законодавства, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про можливість зменшення розміру пені до 1000000 грн.

Крім того, судовою колегією приймається до уваги, що у зв`язку з порушенням строків розрахунку за поставлений позивачем газ, місцевим господарським судом стягнуто з відповідача на користь АТ НАК Нафтогаз України 3757693,16 грн. 3% річних, 7927058,86 грн. інфляційних втрат, що також компенсує можливі негативні наслідки для кредитора.

Визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку ним було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан як відповідача так і позивача у даній справі.

Отже, доводи скаржника про те, що місцевим господарським судом не було враховано інтереси позивача судова колегія вважає безпідставними.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.07.2020 у справі № 916/880/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.07.2020 у справі № 916/880/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.11.2020.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук