ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" листопада 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3813/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" про забезпечення позову

за позовом Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО"
до Комунального підприємства "МІСЬКЕЛЕКТРОТРАНССЕРВІС"
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Акціонерне товариство "Харківобленерго" з позовом до Комунального підприємства "МІСЬКЕЛЕКТРОТРАНССЕРВІС" та просить суд:

- прийняти позовну заяву та порушити провадження по справі;

- стягнути з КП "Міськелектротранссервіс" на користь AT "Харківобленерго" на п/р НОМЕР_1 в AT "Мегабанк", - 1055241грн.85коп., з яких: вартість за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії в сумі 1053310,18 грн. (де: 877758,48грн. - тарифна складова та 175551,70 грн. - ПДВ 20 %), 3% річних в сумі 637,92грн., інфляційні втрати в сумі 1293,75 грн;

- покласти витрати зі сплати судового збору згідно зі ст. 129 ГПК України на Відповідача, зобов`язавши сплатити на п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі та здійснив відпуск електричної енергії Споживачу у період з листопада по грудень 2018 року, та з лютого по вересень 2020 року, але КП "Міськелектротранссервіс" договірних зобов`язань не виконувало, оплату проводило не в повному обсязі, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії та були нараховані пеня, 3% річних та інфляційні на заборгованість за електричну енергію спожиту у листопаді та грудні 2018 року.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій Акціонерне товариство "Харківобленерго" просить суд:

1. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання на грошові кошти у розмірі ціни позову в сумі 1055241,85 грн. та 15828,63 грн. суму судового збору, які наявні на всіх банківських рахунках відповідача, відповідно до зазначених реквізитів рахунків:

АБ "УКРГАЗБАНК"

НОМЕР_2

AT «Укрексімбанк»

НОМЕР_3

НОМЕР_4

АТ КБ "ПриватБанк":

НОМЕР_6

НОМЕР_7

Держказначейська служба України, м.Київ:

НОМЕР_5 , а також на рахунках в інших банківських та фінансових установах, в тому числі, що знаходяться на рахунках відокремлених підрозділів (філій) відповідача КП «Міськелектротранссервіс» (), які будуть виявлені під час виконання ухвали суду.

2. Не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що борг КП «Міськелектротранссервіс» перед AT «Харківобленерго» за договором про постачання електричної енергії від 19.03.2012 № 37 складає 1055241,85 грн., де заборгованість по КРЕ у сумі 1053310,18 грн., 3% річних - 637,92 грн., інфляційні - 1293,75 грн. КП «Міськелектротранссервіс» свідомо ухиляється від виконання договірних зобов`язань в зв`язку з чим, загальний борг перед AT «Харківобленерго» протягом 2019 - 2020 року станом на 01.11.2020 складає 17612298,39 грн. Оскільки, Відповідач за останні рік не виконує та продовжує нехтувати своїм обов`язком щодо належного виконання договірних зобов`язань тобто порушує вимоги ст. 526 ЦК України щодо належного виконання зобов`язання відповідно до умов договору, а також вимог п. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, пп.1 п. 5.1.1 "Правила роздрібного ринку електричної енергії" затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, безпідставно на власний розсуд, ігноруючи права Позивача, проводить розрахунки не в повному обсязі, Позивач зазначає, що у нього є підстави вважати, що, така позиція Відповідача може зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Також, позивач вказує, що Відповідач систематично ухиляється від виконання своїх грошових зобов`язань перед іншими контрагентами. Як вбачається з витягу Єдиного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань (Єдиний реєстр боржників), Відповідач є боржником у незавершеному виконавчому провадженні № 63096899, а, відтак накладення арешту на кошти Відповідача стане гарантією виконання рішення суду у даній справі.

На думку позивача, такі обставини свідчать про неможливість захисту прав та інтересів Позивача без вжиття заходів забезпечення позову оскільки протиправні дії Відповідача унеможливлять виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат у випадку задоволення позову.

Однак, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Втім, позивачем в обґрунтування поданої заяви не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду, оскільки припущення позивача, викладені у заяві, не містять переконливої та підтвердженого доказами наявності підстав для забезпечення позову. Адже сама наявність у відповідача заборгованості перед іншими контрагентами та перед позивачем, наявність відкритого виконавчого провадження не можуть вважатися безумовною і достатньою підставою для забезпечення позову. Позивачем також не доведено наявності фактичних обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на реальне ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позовної вимоги.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, а саме ненадання позивачем достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, недоведеність того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, суд відмовляє в задоволені заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя Л.С. Лаврова