УХВАЛА

м. Київ

25.11.2020Справа № 910/5812/19

За скаргами Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

У справі № 910/5812/19

За позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (м. Житомир)

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (м. Київ)

про стягнення 4.879.782,67 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 4.879.782,67 грн., з яких: 1.616.232,67 грн. основного боргу, 3.232.465,20 грн. штрафу, 28.693,66 грн. пені, 2.391,14 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.19. у справі № 910/5812/19 позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, б. 32/8; ідентифікаційний код 22048622) 1.616.232 (один мільйон шістсот шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн. 67 коп. основного боргу, 1.616.232 (один мільйон шістсот шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн. 67 коп. штрафу, 28.693 (двадцять вісім тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 66 коп. пені, 2.391 (дві тисячі триста дев`яносто одну) грн. 14 коп. 3% річних, 73.196 (сімдесят три тисячі сто дев`яносто шість) грн. 74 коп. судового збору, 16.700 (шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

26.02.20. до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли дві скарги на дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прохальні частини яких є ідентичними, та відповідно до яких скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А.;

- зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. зупинити вчинення виконавчих дій на виконання наказу № 910/8635/19, виданого Господарським судом міста Києва 23.09.19. та винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 61120868, відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61120868 від 04.02.20., винесену головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінським Б.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.20. призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.03.20.

02.03.20. від заявника надійшли заяви про виправлення помилок у поданих скаргах.

Судом прийнято означені заяви скаржника та постановлено здійснювати розгляд скарг з врахуванням означених заяв про виправлення помилки.

За вказаних підстав ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.20. прийнято до розгляду заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" № 44/22-227 від 02.03.20. та № 44/22-226 від 02.03.20. про виправлення помилки та здійснювати розгляд скарг в межах справи № 910/5812/19 з урахуванням поданих скаржником заяв.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.20. було встановлено, що скаржником не пропущено встановлений приписами ст. 341 ГПК України строк на звернення зі скаргами, з огляду на що клопотання позивача про залишення скарг без розгляду залишено без задоволення. Також означеною ухвалою було

Відмовлено Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в задоволенні скарг № 44/22-2013 від 25.02.20. та № 44/22-212 від 25.02.20. на бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Вказану ухвалу залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.20.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.11.20. встановлено наступне.

Пунктом 12 частини першої статті 34 Закону унормовано обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Частиною другою цієї статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову. З огляду на наведені положення Закону після звернення ДП до виконавця із заявами про необхідність зупинення виконавчих проваджень з підстав його включення до переліку підприємств, які підлягають приватизації (30.01.2020), воно мало змогу дізнатися про стверджуване порушення свого права (відсутність відповідних постанови про зупинення виконавчих дій) зі спливом наступного робочого дня, який настав після подання зазначених заяв, однак звернулось зі Скаргами до суду лише 25.02.2020. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ДП звернулось зі Скаргами з пропуском десятиденного строку, встановленого приписами статті 341 ГПК України, без відповідного клопотання про його поновлення. За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, згідно з частиною першої статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, а відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії/бездіяльність органів ДВС може бути поновлено судом. Отже, господарські суди попередніх інстанцій, відмовивши у задоволенні Скарг, допустили порушення норм процесуального права, оскільки за приписами частини другої статті 118 ГПК України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, що не позбавляє скаржника в подальшому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 920/149/18.

За викладених підстав означеною постановою ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.20. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.20. у справі № 910/5812/19 скасовано. Справу № 910/5812/19 направлено до Господарського суду міста Києва зі стадії прийняття до розгляду скарг Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність державного виконавця.

На виконання вказівок, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.11.20. у справі № 910/5812/19, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Так, оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено нормами як Закону України "Про виконавче провадження" (частина 1 статті 74), так і нормами Господарського процесуального кодексу України (стаття 339).

Однак, норми Закону України "Про виконавче провадження" та норми Господарського процесуального кодексу України, які є законодавчими актами однакової юридичної сили, встановлюють неоднаковий строк для оскарження рішень, дій або бездіяльності державного, приватного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Так, за приписами частини 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Натомість, приписами пункту "а" частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

При цьому, враховуючи положення статті 115 Господарського процесуального кодексу України та рішення Конституційного Суду України від 07.07.1998 №11-рп/98, десятиденний строк, зазначений у пункті "а" частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно обчислювати в календарних днях.

За змістом частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, при здійсненні судочинства господарський суд керується положеннями Господарського процесуального кодексу України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Господарський процесуальний кодекс України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій державного/приватного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами Господарського процесуального кодексу України судового рішення та з його примусовим виконанням.

В той час, як Закон України "Про виконавче провадження" регулює оскарження дій виконавця не тільки до суду, а й до інших органів, що вбачається з приписів частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Також Закон України "Про виконавче провадження" регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів, про що зазначено у частині 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статтей 339-341 Господарського процесуального кодексу України, оскільки застосовується до більш широкого кола відносин, а саме: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів Державної виконавчої служби.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу Державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, передбачених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.

З матеріалів справи вбачається, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 61107056, 61108339 були винесені Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінським Б.А. 29.01.2020.

Відомості про вказані постанови внесені до автоматизованої системи виконавчих проваджень (т. 2, а.с. 8, 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції закону станом на 29.12.2019) виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

При цьому, як зазначає боржник, із листами про зупинення виконавчих дій в рамках зазначених виконавчих проваджень він звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 30.01.2020. Копії листів містяться у матеріалах справи (т.2, а.с.6-7, 53-54).

Тобто, відповідач - Державне підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як боржник, був обізнаний про наявність виконавчих проваджень № 61107056, 61108339 щодо нього з 30.01.20.

До суду зі скаргами №№ 44/22-213, 44/22-212 на бездіяльність державного виконавця боржник звернувся тільки 25.02.20., тобто зі спливом десятиденного строку, встановленого ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, згідно з частиною першої статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, а відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії/бездіяльність органів ДВС може бути поновлено судом.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

Однак скарги №№ 44/22-213, 44/22-212 на бездіяльність державного виконавця подано без заяв про поновлення процесуального строку на подання скарг.

Станом на 25.11.20. такі заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" також не подавались.

За викладеного в сукупності з підстав того, що скарги подані після закінчення процесуальних строків, заяв про поновлення процесуального строку на подання скарг скаржником також не подано, скарги №№ 44/22-213, 44/22-212 на бездіяльність державного виконавця залишаються без розгляду.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 234, 235, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" №№ 44/22-213, 44/22-212 на бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили 25.11.20. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко