ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2020 Справа № 914/530/16

За заявою: Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального лісогосподарського підприємства Галсільліс, м. Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області

про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 таким, що не підлягає виконанню

у справі № 914/530/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДСЛ Вуд Юкрейн, с. Чишки Пустомитівського району Львівської області

до відповідача: Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального лісогосподарського підприємства Галсільліс, м. Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області

про стягнення 832 087, 86 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники сторін:

від заявника (відповідача): Лазор А.О. представник

від позивач: не зявився

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа 914/530/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДСЛ Вуд Юкрейн до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального лісогосподарського підприємства Галсільліс про стягнення 832 087, 86 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 у справі №914/530/16 позов задоволено повністю, стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства Галсільліс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДСЛ Вуд Юкрейн суму в розмірі 844 569, 18 грн., з них: 832 087, 86 грн. основного боргу; 12 481, 32 грн. - судового збору.

14.06.2016 на примусове виконання вищевказаного рішення господарським судом видано наказ.

17.11.2020 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального лісогосподарського підприємства Галсільліс про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 у справі № 914/530/16 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 19.11.2020 заяву прийнято до розгляду в судовому засіданні на 30.11.2020.

В судове засідання, яке відбулося 30.11.2020, представник заявника з`явився, просив вимоги заяви задоволити з підстав викладених у ній.

В судове засідання, 30.11.2020, представник позивача не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки ухвала суду була скерована на адресу позивача зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Судом встановлено.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального лісогосподарського підприємства Галсільліс про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 у справі № 914/530/16 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви, заявник вказує на те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 у справі № 914/530/16 позов задоволено повністю, стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства Галсільліс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДСЛ Вуд Юкрейн суму в розмірі 844 569, 18 грн., з них: 832 087, 86 грн. основного боргу; 12 481, 32 грн. - судового збору.

14.06.2016 на примусове виконання вищевказаного рішення господарським судом видано наказ. З інформації про виконавче провадження № 54392922 з виконання вказаного наказу вбачається, що ВП № 54392922 приєднано до зведеного виконавчого провадження із присвоєнням № 51728538.

Згідно рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 914/1343/16, залишеного без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 та постановою Верховного Суду від 13.08.2019, стягнуто на користь Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» з ТзОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» 1 670 299,79 гривень, в тому числі: 1 107 117,33 грн основного боргу, 52 801, 37 грн 3% річних, 510 381,09 грн інфляційних втрат.

17.03.2020 Старосамбірське ДЛГП «Галсільліс» направило ТзОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» заяву (повідомлення) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.03.2020 № 9, в якій повідомило, що на підставі ряду виконавчих документів (в тому числі і наказу Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 № 914/530/16) в Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» існує заборгованість перед товариством на загальну суму 1 451 591, 44 грн. Враховуючи те, що у ТзОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» згідно рішення господарського суду від 05.11.2018 у справі № 914/1343/16 перед Старосамбірським ДЛГП «Галсільліс» існує заборгованість на загальну суму 1 670 299,79 грн., Старосамбірське ДЛГП «Галсільліс» просило в порядку зустрічних вимог зарахувати всю суму його заборгованості (в тому числі і 844 569, 18 грн, які підлягають до стягнення згідно наказу Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 № 914/530/16.

Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.03.2020 № 9 ТзОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» отримало 15.04.2020. Докази оскарження цієї заяви в матеріалів справи відсутні.

Таким чином, Старосамбірським ДЛГП «Галсільліс» здійснено зарахування зустрічних вимог на загальну суму 1 451 591,44 грн, в тому числі на суму 844 569, 18 грн, на стягнення якої був виданий наказ від 14.06.2016 № 914/530/16.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень ст. ст. 202, 203 ГК України зобов`язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 26.11.2019 у справі № 920/240/18, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень ст. 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною.

Зарахування є одностороннім правочином, для нього достатньо заяви однієї сторони.

При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину.

Відповідно до ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Суд зауважує, що залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, регулювання правовідносин у сфері виконавчого провадження не обмежується лише цим Законом, а здійснюється "на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону, та інших законів...", добровільне виконання може здійснюватися у будь-який, передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Також не містять обмежень щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення стаття 203 ГК України і ст. 602 ЦК України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2018 № 910/8661/17.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги ТОВ ДСЛ Вуд Юкрейн до Старосамбірського ДЛГП Галсільліс за рішенням суду від 10.05.2016 у справі № 914/530/16, як і вимоги Старосамбірського ДЛГП Галсільліс до ТОВ ДСЛ Вуд Юкрейн за рішенням суду від 05.11.2018 у справі № 914/1343/16 є однорідними, вказані вимоги не належать до тих, котрі згідно ст. 602 ЦК України не можуть бути зараховані.

Враховуючи вказане, а також те, що Старосамбірським ДЛГП Галсільліс було направлено односторонню заяву про зарахування зустрічних вимог від 16.03.2020 № 9, котру ТОВ ДСЛ Вуд Юкрейн отримало 15.04.2020 і докази її оскарження чи визнання недійсною відсутні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що обов`язок заявника із сплати коштів за наказом Господарського суду Львівської області від 14.03.2016 № 914/530/16 відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням шляхом зарахування.

Відтак, заява Старосамбірського ДЛГП Галсільліс про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є обгрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального лісогосподарського підприємства Галсільліс задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 № 914/530/16 про стягнення з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДСЛ Вуд Юкрейн 844 569, 18 грн, з яких: 832 087, 86 грн основного боргу; 12 481, 32 грн судового збору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 02 грудня 2020 року.

Суддя П.Т. Манюк