ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 Cправа № 927/264/20

місто Львів

За позовом: Фермерського господарства «Енерго Мости», Волинська область, Горохівський район, с. Стрільче

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро», м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , с.Борочиче Горохівський район Волинська область

про стягнення 32663,81грн. заборгованості та дострокове розірвання договору суборенди.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі: Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Прокоф`єв Б.І. адвокат

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

13.05.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.04.2020 надіслано за правилами виключної підсудності матеріали справи №927/264/20 за позовом Фермерського господарства «Енерго Мости» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» про стягнення 32663,81грн., з яких 27712,81грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 3364,77грн. пені, 695,00грн. 3% річних та 891,23грн. інфляційних втрат, а також про дострокове розірвання договору суборенди землі б/н від 19.12.2017, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 52,2090га (пасовища), яка знаходиться на території Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, кадастровий номер :01:000:0071, номер запису про право - 25271268.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 18.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.06.2020.

У зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений Кабінетом Міністрів України, та встановлені Урядом обмеження пасажирських перевезень та кількості учасників масових заходів, а також, листа Ради суддів України від 16.03.2020 року №9/рс-186/20, розгляд справи неодноразово відкладався.

Хід судового розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду. Зокрема, ухвалою суду від 16.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 05.10.2020. В судовому засіданні 05.10.2020 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи по суті на 26.10.2020. Призначене на 26.10.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Щигельської О.І. Ухвалою суду від 30.10.2020 судове засідання призначено на 17.11.2020.

19.06.2020 в системі документообігу суду за вх.№20090/20 зареєстровано клопотання відповідача про закриття провадження у справі. 27.07.2020 в системі документообігу суду за вх.№22610/20 від 27.07.2020 зареєстровано письмові пояснення позивача щодо вказаного клопотання, скановані копії яких раніше надіслано ним на офіційну адресу електронної пошти суду. Ухвалою суду від 23.07.2020 у його задоволенні відмовлено.

04.08.2020 в системі документообігу суду зареєстровано за вх.№23260/20 письмові пояснення ТОВ «Оскар Агро» по суті спору, а також за вх.№1794/20 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та залучення до участі в ній третьої особи. Ухвалою суду від 06.08.2020 вказане клопотання задоволено, залучено ОСОБА_1 до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

26.10.2020 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 30.10.2020 вказане клопотання ФГ «Енерго Мости» задоволено, ухвалено призначене на 17.11.2020 судове засідання проводити в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Чернігівської області.

Представник позивача в судове засідання 17.11.2020 з`явився в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 17.11.2020 повторно не забезпечено, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином. Поважності причин неявки суду не повідомлено.

Представник третьої особи в судове засідання 17.11.2020 не з`явився, однак 17.08.2020 в системі документообігу за вх.№24443/20 зареєстровано клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

В грудні 2013 року між Головним управлінням Держземагентства у Львівській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за яким йому надано в оренду земельну ділянку загальною площею 52,2090 га, яка знаходиться на території Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, кадастровий номер :01:000:0071, для створення фермерського господарства. Опісля, в березні 2014 року ОСОБА_1 зареєстровано Фермерське господарство «Енерго Мости», а в грудні 2017 року укладено з відповідачем ТОВ «Оскар Агро» договір суборенди землі щодо вказаної земельної ділянки. Всупереч умовам договору, відповідач, починаючи з лютого 2018 року, орендну плату не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 27712,81грн. Зазначене зумовило звернення ФГ «Енерго Мости» до суду із позовом, в якому окрім зазначеної суми заборгованості з орендної плати, до стягнення також заявлено 3364,77грн. пені, 695,00грн. 3% річних та 891,23грн. інфляційних втрат. Окрім того, зважаючи на систематичну несплату орендної плати, позивач просить суд достроково розірвати договір зазначений договір суборенди.

Аргументи відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У письмових поясненнях (вх.№23260/20 від 04.08.2020) просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення зокрема тим, що:

- позивач не є стороною ані оспорюваного договору суборенди, ані договору оренди;

- платником податків за землю є фізична особа засновник фермерського господарства, а сплата ФГ «Енерго Мости» податків за землю за користування земельною ділянкою не дає правових підстав для подання відповідного позову.

Позиція третьої особи

У клопотанні ОСОБА_1 (вх.№24443/20 від 17.08.2020) зазначено, що позовні вимоги позивача він підтримує повністю та просить їх задовольнити.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08.10.2013 Головним управлінням Держземагенства у Львівській області видано наказ №154 «Про укладення договору оренди на земельну ділянку», в який в подальшому внесено зміни наказом №СЛ/46248/о11 від 19.12.2013.

На підставі цього наказу, ОСОБА_1 (третя особа по справі) надано земельну ділянку площею 52,2090 га (кадастровий номер :01:000:0071) для ведення фермерського господарства терміном на 20 років на території Великомостівської міської ради (за межами населеного пункту) Сокальського району та 20.12.2013 укладено з Головним управлінням Держземагенства у Львівській області відповідний договір оренди землі.

20.12.2013 відділом Держземагентсва у Сокальському районі передано, а гр. ОСОБА_1 прийнято в користування на умовах договору оренди терміном на 20 років земельну ділянку площею 52,2090 га із земель Великомостівської міської ради, що підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку 09.01.2014, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний №15999309 від 11.01.2014.

На підставі рішення №1 засновника (власника) ОСОБА_1 від 03.02.2014, створено Фермерське господарство «Енерго Мости» (позивач по справі), яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 17.03.2014.

У розділі 7 Статуту вказаного фермерського господарства зазначено, що його змелі можуть складатись із: а) земельних ділянок, що належать на праві власності господарству, як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам засновнику (власнику) та/або членам господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується господарством на правах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності та/або користуванні засновника (власника) та/або членів господарства здійснює господарство (п.7.1). Майнові права, в тому числі право користування земельними ділянками, що передаються господарству його засновником (власником) та/або членами господарства, передаються господарству на строк визначений документами, на підставі яких засновник/власник та/або члени господарства отримали такі права (п.7.2). Для забезпечення діяльності господарства, в порядку визначеному чинним законодавством України, його засновнику (власнику) надані земельні ділянки, які знаходяться на території Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, що підтверджується, серед іншого, договором оренди землі б/н від 27.11.2013, площа земельної ділянки 52,2090 га, строк оренди 20 років, кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0071, право оренди (інше речове право) зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.01.2014, номер запису про інше речове право: 4215295 (п.7.3).

Водночас, у відповідності до п.19 Договору оренди, орендарю надано право передавати в суборенду орендовану земельну ділянку на період дії цього договору без попереднього погодження з орендодавцем.

Відтак, 19.12.2017 між ОСОБА_1 (орендар за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» (відповідач по справі, суборендар за договором) укладено договір суборенди землі, за яким орендар надав, а суборендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку землі сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, кадастровий номер :01:000:0071, площею 52,2090га, що підтверджується підписаним сторонами того ж дня актом приймання-передачі земельної ділянки. Державну реєстрацію відповідного права суборендаря проведено 13.03.2018, про що містяться відомості у Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку.

За умовами вказаного Договору суборенди, орендна плата вноситься суборендарем у формі та розмірі 8875,20грн. в рік в розмірі 4-х відсотків нормативної грошової оцінки землі (п.9), у такі строки щомісячно в розмірі 739,06грн. на рахунок орендаря, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним (п.11), виключно у грошовій формі (п.12). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення (п.14).

31.01.2018 ТОВ «Оскар Агро» здійснено платіж із призначенням: «Оплата за користування зем ділянкою (пл. 52,2090 га) за 01.02.2018 на тер Великомостівської м/р Сокальського р-ну зг. дог. від 19.12.2017» на користь ФГ «Енерго Мости» в розмірі 739,60грн., що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку позивача. Інші докази на підтвердження сплати орендних платежів на користь ФГ «Енерго Мости» та/або ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Оскільки ФГ «Енерго Мости» виконує обов`язки орендаря зазначеної земельної ділянки з моменту його створення, то звернулось до суду із позовом про стягнення 32663,81грн., з яких 27712,81грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 3364,77грн. пені, 695,00грн. 3% річних та 891,23грн. інфляційних втрат, а також про дострокове розірвання зазначеного договору суборенди землі б/н від 19.12.2017.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагенства у Львівській області 20.12.2013 договір є договором найму (оренди) земельної ділянки, яка знаходиться на території Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, кадастровий номер :01:000:0071, площею 52,2090га.

Так, у ч.1 ст.407 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі землекористувач). Згідно із Законом України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як визначено ст.759, ч.1 ст.760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 238 ГК України визначено особливості оренди майна у сфері господарювання, зокрема встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч.1). У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ) (ч.2). Об`єктом оренди, зокрема, може бути інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання (ч.3). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6).

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.4 вказаного Закону, орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Із вказаного договору оренди вбачається, що земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:0071) надано орендарю для створення фермерського господарства.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерські господарства», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що після оформлення речових прав на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 засновно Фермерське господарство «Агро Мости», що зареєстроване відповідно до чинного законодавства як юридична особа. У ч.2 ст.12 Закону України «Про фермерські господарства» визначено, що права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

19.12.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «Оскар Агро» укладено договір суборенди зазначеної земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :01:000:0071). Згідно ч.3 ст.774 ЦК України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Так, у відповідності до ч.ч. 1-3 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У ч.5 ст.762 ЦК України зазначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання із оплати належним чином не виконував. За весь час користування земельною ділянкою суборендарем сплачено орендну плату в розмірі 739,60грн.

Суд звертає увагу на те, що такий платіж здійснено на користь ФГ «Агро Мости», хоч відповідач заперечує правовідношення позивача як до оспорюваного договору суборенди, так і до договору оренди.

Із комплексного аналізу норм ст.ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерські господарства», можна зробити висновок про те, що після укладення договору тимчасового користування землею для ведення фермерського господарства, у тому числі на умовах оренди, реєстрації фермерського господарства та набуття ним статусу юридичної особи, землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. З моменту державної реєстрації фермерського господарства відбувається фактична зміна орендаря, що не потребує проведення додаткових дій, внесення змін до договору тощо. Зазначене кореспондує позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній, зокрема у постановах від 13.11.2019 по справі №628/773/18 та від 22.01.2020 у справі №922/1974/19. До матеріалів справи також долучено документи на підтвердження виконання позивачем зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою (кадастровий номер :01:000:0071). Суд не приймає до уваги посилання відповідача на індивідуальну податкову консультацію, оскільки відповідно до п.52.2 ст.52 Податкового кодексу України, вона має індивідуальний характер і може використовуватись виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором суборенди. Водночас, в матеріалах справи відсутні докази проведення індексації розміру орендної плати, внесення змін до договору в частині зміни (збільшення) її розміру. Відтак, провівши перерахунок з врахуванням встановленого п.п. 9, 11 Договору суборенди розміру орендної плати, суд приходить до висновку, що заборгованість ТОВ «Оскар Агро» за користування земельною ділянкою (кадастровий номер :01:000:0071) за період з грудня 2017 року по січень 2020 становить 18490,00грн.

Суд звертає увагу на те, що окрім стягнення заборгованості за договором суборенди, позивач також захищає свої права та інтереси у спосіб розірвання такого договору.

Припинення договору оренди землі регламентовано Законом України «Про оренду землі», у ст. 31 якого зазначено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 вказаного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Так, ст.141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У п.38 Договору суборенди визначено, що його дія припиняється, серед іншого, шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 03.07.2018 по справі №908/109/17, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Суд зазначає, що обставина систематичної несплати орендної плати по договору суборенди землі від 19.12.2017 не спростована відповідачем, відтак, вважається доведеною, а позовна вимога про розірвання договору обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно із ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст.617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У п.14 Договору суборенди встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Водночас, згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань із оплати за Договором суборенди, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 3364,77грн.

Провівши перерахунок відповідних сум з врахуванням встановленого Договором суборенди порядку та строків здійснення орендних платежів, встановленого судом при вирішені спору розміру заборгованості, встановлених законом строків та порядку нарахування штрафних санкцій, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача належить 584,43грн. пені, нарахованих за визначений позивачем період з 10.09.2019 по 09.03.2020.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням ТОВ «Оскар Агро» грошового зобов`язання, відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% за користування грошовими коштами та інфляційні збитки.

Провівши перерахунок відповідних сум з врахуванням встановленого Договором суборенди порядку та строків здійснення орендних платежів, встановленого судом при вирішені спору розміру заборгованості, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача належить 730,01грн. інфляційних втрат та 583,17грн. 3% річних, нарахованих за визначений позивачем період з 01.05.2018 по 09.03.2020 з врахуванням встановлених індексів інфляції у травні 2018 року грудні 2019 року.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства «Агро Мости» підлягають задоволенню в частині дострокового розірвання договору суборенди землі б/н від 19.12.2017, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро», а також стягнення з відповідача на користь позивача 18490,00грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 584,43грн. пені, 583,17грн. 3% річних та 730,01грн. інфляційних втрат.

В порядку п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в розмірі 3376,39грн. покладається на відповідача, а в решті позивача.

Вирішення питання розподілу інших судових витрат, понесених сторонами, буде вирішено судом після прийняття рішення в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

З огляду на вищенаведене та Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» (76002, м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, буд. 11У; ідентифікаційний код 40445458) на користь Фермерського господарства «Енерго Мости» (45734, Волинська обл., Горохівський р-н, с. Стрільче, вул. Центральна, буд. 74; ідентифікаційний код 39137967) 18490,00грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 584,43грн. пені, 583,17грн. 3% річних, 730,01грн. інфляційних втрат та 3376,39грн. судового збору.

3. Достроково розірвати договір суборенди землі б/н від 19.12.2017, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 52,2090га (пасовища), яка знаходиться на території Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, кадастровий номер :01:000:0071, номер запису про право - 25271268.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 27.11.2020

Суддя О.І. Щигельська