УХВАЛА

26 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 910/19004/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Волковицької Н.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-1"

на рішення господарського суду міста Києва від 26.05.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020

у справі № 910/19004/19

за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-1"

про стягнення 234 262,84 грн,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) товариство з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-1" (далі - ТОВ "Житлобуд-1") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою у якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 910/19004/19, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Разом з тим, у касаційній скарзі викладені клопотання: про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, зупинення виконання оскаржуваних рішень та про розгляд цієї скарги за участю представника скаржника.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ "Житлобуд-1" у справі № 910/19004/19, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у справі № 910/19004/19 є стягнення у сумі 234 262,84 грн, що становить менше п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак у розумінні наведених положень ГПК України ця справа не підлягає касаційному оскарженню.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Необхідність відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник обґрунтовує тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; відповідач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи (підпункти "а" та "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України). При цьому вказує, що наразі відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; викладені у постановах Вищого господарського суду України правові позиції щодо використання Методичних вказівок (МУ 34-70-080-84) не взяті до уваги судами попередніх інстанцій з причин відсутності постанов Верховного Суду, що призвело до порушення прав відповідача і надалі призводитиме до незаконної правозастосовчої практики; можливість спростування обставин, встановлених оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи аргументує тим, що позивач і надалі продовжує подавати до господарського суду проти відповідача позовні заяви (справи: № 910/13368/20; № 910/14636/20; № 910/15173/20, ухвали про відкриття провадження: від 10.09.2020, від 29.09.2020 та від 08.10.2020 відповідно).

Розглянувши наведені скаржником доводи щодо фундаментальності значення даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики, Суд вважає їх необґрунтованими. По суті всі доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судами обставин, з одночасним власним тлумаченням їх на свою користь, та заперечення результатів розгляду справи.

Твердження ТОВ "Житлобуд-1" щодо того, що останнє буде позбавлене можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи також відхиляються Судом, оскільки Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним та припускає можливість набуття ним преюдиційного значення при розгляді інших спорів за участю цих же сторін.

Таким чином, доводи скаржника, що підпадають під дію підпунктів "а" та "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, в касаційній скарзі відсутні.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що скаржником не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктами "а"- "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, беручи до уваги предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду цієї справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Житлобуд-1" на рішення господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 910/19004/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, викладені у касаційній скарзі клопотання скаржника: про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, зупинення виконання оскаржуваних рішень та про розгляд цієї скарги за участю представника скаржника, судом не розглядаються.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-1" на рішення господарського суду міста Києва від 26.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 910/19004/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Н. Волковицька