ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.11.2020 Справа № 920/818/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/818/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом позивачів: 1) Кролевецької міської ради (41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Грушевського, 19, ); 2) виконавчого комітету Кролевецької міської ради (41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Грушевського, 19, )

до відповідача: фізичної особи-підприємця Коренчука Василя Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: комунального підприємства "Кролевецька житлово-експлуатаційна контора" Кролевецької міської ради (41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Поштова, 9, )

про поновлення договору оренди комунального майна та стягнення 182596,87 грн.

представники учасників справи:

першого позивача: Рекуха О.В.;

другого позивача: Рекуха О.В.;

відповідача: адвокат Авраменко О.В.

третьої особи: Лисенко Л.В.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області надійшла позовна заява до відповідача, в якій позивачі просять суд вважати поновленим до 05.03.2021 договір оренди майна територіальної громади міста Кролевець, укладений між Кролевецькою міською радою та фізичною особою-підприємцем Коренчуком В.І. 06.03.2015 за № 85 на частину нежитлового приміщення, загальною площею 89,4 м2 , розташовану в багатоквартирному будинку № 6 по площі Миру м. Кролевець та стягнути з відповідача на користь Кролевецької міської ради орендну плату за користування частиною вищевказаного нежитлового приміщення в сумі 182596,87 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.09.2020.

07.09.2020 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає, що мотивацією даного позову є лише намагання позивача створити штучні підстави для стягнення орендної плати за роки безгосподарного ставлення позивачів до комунального майна.

07.09.2020 перший позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просить суд позов задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідач продовжує користуватися майном після закінчення договору найму, що підтверджується наданими доказами.

02.09.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позовної заяви, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідач приміщення на сьогоднішній день не повернув, кошти за послугу з утримання багатоквартирного будинку і споруд та прибудинкової території не сплачує.

Ухвалою суду від 10.09.2020 відкладено підготовче засідання на 23.09.2020.

22.09.2020 представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив першого позивача, в яких зазначив, що викладені у відповіді обставини не доводять факту користування нежитловими приміщеннями відповідачем.

22.09.2020 до суду надійшла відповідь другого позивача на відзив, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки заперечення відповідача, викладені у відзиві, вважає необґрунтованими і такими, що спотворюють фактичні обставини справи, а викладені події не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 23.09.2020 відкладено підготовче засідання на 13.10.2020.

09.10.2020 до суду надійшов лист третьої особи, в якому повідомила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

13.10.2020представник відповідача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копію листа КП "Кролевецька житлово-експлуатаційна контора" Кролевецької міської ради від 21.09.2020.

У судовому засіданні 13.10.2020 протокольною ухвалою постановлено долучити до матеріалів справи подані представником відповідача документи.

Ухвалою суду від 13.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.11.2020.

Ухвалою суду від 09.11.2020 відкладено розгляд справи по суті на 26.11.2020.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом у межах наданих йому повноважень створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

Вбудоване торгівельне приміщення багатоквартирного п`ятиповерхового житлового будинку по площі Миру, буд. № 6 міста Кролевець Кролевецького району Сумської області, загальною площею 668,8 м2, є власністю територіальної громади в особі Кролевецької міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.08.2020.

06.03.2015 між Кролевеькою міською радою (далі позивач - орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Коренчуком Василем Івановичем (відповідач - орендар) укладено договір оренди майна територіальної громади міста Кролевець № 85 на частину нежитлового приміщення багатоквартирного будинку № 6 по площі Миру міста Кролевець Кролевецького району Сумської області, загальною площею 89,4 м2 для розміщення торгівельного об`єкту з продажу промислових товарів на строк з 06.03.2015 по 05.03.2016 включно.

Багатоквартирний будинок № 6 по площі Миру міста Кролевець Кролевецького району Сумської області знаходиться на балансі комунального підприємства «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради.

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0422, загальною площею 0,3725, під зазначеним багатоквартирним будинком знаходиться у постійному користуванні КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 05.06.2008 серії ЯЯ № 290808.

Згідно з пунктами 3.1. та 3.2. договору № 85 за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Кролевець та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням Кролевецької міської ради від 22.06.2012 та рішенням дванадцятої сесії шостого скликання Кролевецької міської ради від 1611.2011, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати від 11.02.2015, що є невід`ємною частиною цього договору, на дату підписання договору становить 2804,92 грн. Орендна плата сплачуться орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно, не пізніше 5 числа наступного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції, і яка визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. У разі несплати орендарем орендної плати в зазначений строк, виникає борг орендаря перед орендодавцем по сплаті орендної плати. Наявність такої заборгованості на протязі дії договору, навіть за умови сплати боргу та пені за несвоєчасну сплату орендної плати до закінчення дії договору, є підставою для відмови в укладенні договору на новий строк.

Відповідно до рішення п`ятдесят восьмої сесії Кролевецької міської ради шостого скликання від 17.06.2015 «Про внесення змін до рішення Кролевецької міської ради» переглянуто розмір орендної плати і внесено зміни до договору № 85 шляхом укладання додаткової угоди між Кролевецькою міською радою та ФОП Коренчуком В.І. 01.07.2015 за № 1, виклавши п. 3.1. договору в наступній редакції: « 3.1. За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Кролевець та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням Кролевецької міської ради від 22.06.2012, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 3062,44 грн.».

Згідно з рішенням сьомої сесії Кролевецької міської ради сьомого скликання від 23.03.2016 «Про індексацію орендної плати за оренду комунального майна» встановлено на 2016 рік місячний індекс інфляції для розрахунку орендної плати за надане в оренду комунальне майно територіальної громади м. Кролевець у розмірі 100%, а також зазначено, що у 2016 році для діючих на 31.12.2015 договорів оренди комунального майна встановлюється місячна орендна плата на рівні грудня 2015 року, для договорів, укладених у 2016 році, індексація не проводиться з дати укладання договору по 31.12.2016 (у разі проведення оцінки до 31.12.2015 - враховується індексація з дати оцінки до 31.12.2015).

Як зазначає позивач, протягом 2016 року орендна плата за користування об`єктами нерухомого майна територіальної громади в особі Кролевецької міської ради нараховувалася без врахування індексу інфляції на рівні місячної орендної плати за грудень 2015 року.

Відповідно до п. 7.1. договору цей договір діє з 06.03.2015 до 05.03.2016 включно.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи, що зазначене нерухоме майно належить до комунальної власності та було обєктом оренди на підставі договору оренди № 85 від 06.03.2015, до спірних правовідносин застосовуються як положення Цивільного та Господарського кодексів так і Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

За приписами ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», яка узгоджується зі ст. 759 ЦК України, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні приписи містяться у частині 2 статті 291 ГК України.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця упродовж одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Норма ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не вказує на те, що відповідна вимога про припинення чи зміну договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 914/433/16, від 09.04.2019 у справі № 904/3415/18, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17 та від 03.04.2019 у справі № 911/928/18.

У п. 7.3. договору сторони погодили, що дія договору може бути продовжена лише шляхом укладання нового договору на підставі рішення Кролевецької міської ради та письмової заяви орендаря, яка має бути подана орендодавцю за два місяці до закінчення строку дії договору.

10.02.2016 фізична особа-підприємець Коренчук В.І. звернувся до Кролевецької міської ради з заявою про продовження терміну дії договорів оренди.

Згідно з рішенням Кролевецької міської ради від 18.02.2016 вирішено надати фізичні особі-підприємцю Коренчуку В.І. нежитлові приміщення в оренду з 06.03.2016 по 05.03.2017 за умови погашення заборгованості за договорами оренди №№ 84, 85, 86 від 06.03.2015 у строк до 01.03.2016. У разі несплати заборгованості у строк до 01.03.2016 відмовити у продовженні договору оренди.

Заборгованість за договором оренди №85 від 06.03.2015 відповідачем до 01.03.2016 не була сплачена. Погашення відбулося лише 15.04.2016.

Порушення орендарем такої умови, визначеної в рішенні Кролевецької міської ради, як погашення заборгованості у строк до 01.03.2016, є підставою для відмови у продовженні договору оренди майна № 85.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що на момент закінчення строку дії договору оренди майна № 85 від 06.03.2015 були наявні заперечення зі сторони орендодавця щодо продовження терміну дії вказаного договору, у зв`язку з чим дія договору оренди № 85 від 06.03.2015 припинилася і передбачені законодавством підстави вважати його продовженим у цьому випадку відсутні.

Крім того, постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 27.01.2017 у справі № 579/1682/16-а позов ФОП Коренчука В.І. задоволено частково та скасовано рашення Кролевецької міської ради Сумської області від 29.04.2016 «Про надання фізичній особі-підприємцю Коренчуку В.І. частин нежитлових приміщень в оренду» в частині визначення строків оренди з 6 березня 2016 року по 5 вересня 2016 року.

Враховуючи зміст рішення позивача від 18.02.2016 та дату прийнятого ним рішення від 29.04.2016 (більше місяція з дня закінчення строку договору№85), останнє є підставою для укладення нового договору оренди майна, а не продовження строку дії припиненої спірної угоди.

До матеріалів справи надано складений на виконання рішення Кролевецької міської ради від 29.04.2016 акт приймання-передачі від 06.03.2016, за яким міська рада (орендодавець) та комунальне підприємство «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» (балансоутримувач) передали, а ФОП Коренчук В.І. (орендар) прийняв майно територіальної громади м. Кролевець - частину нежитлового приміщення по площі Миру, 6 у м. Кролевець, загальною площею 89,4 кв.м. У ньому зазначено, що акт є невід`ємною частиною договору оренди майна територіальної громади міста Кролевець від 06.03.2016 №138.

Рішення господарського суду Сумської області від 22.01.2020 матеріали справи № 920/384/19 за позовом: 1) Кролевецької міської ради, 2) Виконавчого комітету Кролевецької міської ради, до відповідача: фізичної особи-підприємця Коренчука Василя Івановича, про стягнення 112739,84 грн., оскільки позивачами не доведено факту укладення з відповідачем 06.03.2016 договору оренди майна №138.

Тому вказаний акт суд не може прийняти до уваги, а доводи відповідача, що станом на дату складання вказаного акту, майно перебувало на балансі КП «Кролевецька ЖЕК», що означає передачу майна орендодавцю за договором № 85 від 06.03.2015, є недоведеними та помилковими.

Судом установлено, а сторонами не заперечується, що частина нежитлового приміщення по площі Миру, 6 у м. Кролевець, загальною площею 89,4 кв.м. до цього часу використовується відповідачем, її не повернуто власнику та/або балансоутримувачу.

Крім того позивачі просять стягнути з відповідача орендну плату за користування вказаним нежитловим приміщенням за період з 01.05.2016 по 30.06.2020 згідно з договором оренди майна від 06.03.2015 № 85 в сумі 182596,87 грн.

Позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги тим, що, вважажаючи орендні відносини продовженими, відповідачу нараховувалась орендна плата за користування нерухомим майном за договором № 85.

Як зазначено вище, спірний договір оренди №85, укладений між сторонами 06.03.2015, закінчив свою дію 06.03.2016, тобто орендні відносини за ним припинено та відпала підстава для подальшого нарахування з 01.05.2016 по 30.06.2020 орендної плати.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту своїх прав, передбачений ч.2ст.16 ЦК України.

Обраний спосіб захисту має вирішувати питання про захист порушеного права та охоронюваного законом інтересу учасників господарських (у даному випадку) правовідносин, тобто, ним мають усуватись перешкоди, які виникли на шляху здійснення особою, яка звернулася з позовом, свого права.

Поряд з цим не вбачається порушення суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу позивача, який міг би бути захищений поданням позову про стягнення орендної плати з відповідача, оскільки задоволення позову не відповідатиме встановленим судом обставинам.

Отже, вимога позивачів про стягнення орендної плати за користування відповідачем майном позивача, що є похідною від існування (поновлення) договору, підлягає залишенню судом без задоволення з огляду на вищевикладені висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з відсутністю між позивачем і відповідачем правовідносин з оренди нежитлового приміщення.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами в справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів позивачів, які детально не зазначені в рішенні, вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування в цій справі.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 04.12.2020.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко