РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2020Справа № 910/14573/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

до Приватного акціонерного товариства "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА"

про стягнення 13 559, 21 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА" про стягнення 13 559, 21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 343/18-Т/Дп/02, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen Polo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "СК"ПЗУ", а ПАТ "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА" є власником транспортного засобу, позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 13 559, 21 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

19.10.2020 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 29.09.2020, направленою на адресу місця реєстрації Приватного акціонерного товариства "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА": 03026, місто Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 35; ідентифікаційний номер 20043260, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 29.09.2020 отримана відповідачем 09.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №342.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №343/18-Т/Дп/02, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, 30.07.2018 в місті Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно із довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04.09.2018 у справі №201/8584/18, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Вказаною вище постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04.09.2018 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

Відповідно до ремонтної калькуляції №03081801 від 29.10.2018 вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 90 543,99 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, на підставі договору №343/18-Т/Дп/02 від 16.04.2018 добровільного страхування наземного транспорту, укладеного з ОСОБА_1 (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані у позивача.

Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 76 996,87 грн. (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №9738474 від 09.11.2018, №9738455 від 09.11.2018, №9744072 від 19.12.2018.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована у ПрАТ "СК "ПЗУ" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7618499 (термін дії з 01.10.2017 по 30.09.2018).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 0 грн.

В межах ліміту відповідальності встановленої полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7618499, ПрАТ "СК "ПЗУ" здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 63 437,66 грн., на підтвердження чого позивач надав довідку.

Враховуючи те, що винний у дорожньо-транспортній пригоді водій транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 був працівником ПрАТ "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА", що є власником вказаного транспортного засобу, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 13 559,21 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченою страховиком відповідача сумою страхового відшкодування у розмірі 63 437,66 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Загальні підстави відповідальності за завдану позадоговірну майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Як підтверджено матеріалами справи, особою винною у скоєнні ДТП є водій транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 працював торговим представником у ПрАТ "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА". Також, станом на час ДТП, транспортний засіб Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 належав на праві власності відповідачу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у ПрАТ "СК "ПЗУ" було застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7618499 на строк 01.10.2017 по 30.09.2018 та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до Звіту №03081801, вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 90 543,99 грн та матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля з врахуванням фізичного зносу становить 63 437,66 грн.

Відповідно до рахунків на оплату, зокрема, №684 від 26.10.2018 та №2790 від 26.09.2018 вартість ремонтних робіт автомобіля Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 становила 17 817,60 грн.

Виплата позивачем суми страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №9738474 від 09.11.2018 на суму 13 917,60, №8738455 від 09.11.2018 на суму 2 601,08, №9744072 від 19.12.2018 на суму 60 478,19 грн.

В свою чергу, страховиком відповідача - ПрАТ "СК "ПЗУ", в межах ліміту відповідальності встановленої полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7618499, здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 63 437,66 грн.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, в даному випадку на відповідача покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.

З огляду на наведені норми закону, відповідач відповідно до вимог ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України несе відповідальність лише в тій частині, що не підлягає відшкодуванню страховиком.

Таким чином, оскільки страховиком відповідача здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 63 437,66 грн., то відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування шкоди, що становить різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченою страховиком відповідача сумою страхового відшкодування, тобто у сумі 13 559,21 грн (76 996,87 грн. - 63437,66 грн.)

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи Звітом №03081801 та рахунками на оплату №684 від 26.10.2018 та №2790 від 26.09.2018 підтверджується вартість ремонтних робіт автомобіля Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 та визначена позивачем до виплати сума страхового відшкодуванням у розмірі 13 559,21 грн.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля Fiat 500, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З огляду на вище викладене, заявлена позивачем до стягнення сума відшкодування у розмірі 13 559,21 грн є обґрунтованою, у зв`язку із чим, підлягає задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє повністю позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Приватного акціонерного товариства "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА" про стягнення 13 559, 21 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ІМПЕРІАЛ ТОБАККО ПРОДАКШН УКРАЇНА" (03026, місто Київ, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ЗАБОЛОТНОГО, будинок 35; ідентифікаційний номер 20043260) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) заборгованість у сумі 13 559,12 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 04.12.2020.

Суддя О.В. Гулевець