ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.2020 Справа № 920/970/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Джепи Ю.А., судді Резніченко О.Ю. та судді Котельницької В.Л. за участі секретаря судового засідання Галашан І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/970/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (вул. Гоголя, 137, оф. 19, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 36860996, e-mail: ),

до відповідача: Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» (вул. Богдана Хмельницького, 20, м. Путивль, Сумська область, 41500, ідентифікаційний код 02547429, e-mail: ),

про стягнення 280 955,18 грн,

представники сторін:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою від 12.09.2019 № 12/039-19, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» на свою користь вартість безпідставно отриманого природного газу в розмірі 280 955,18 грн та витрати, понесені позивачем в зв`язку з розглядом даної справи.

Позовні вимоги обґрунтовані споживанням відповідачем природного газу в лютому - березні 2019 року в загальному обсязі 32168 тис. м.куб. з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» на загальну суму 280 955,18 грн за відсутності укладеного між сторонами договору на постачання природного газу.

До позовної заяви позивачем додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якого сума судових витрат складається з 4 214,33 грн витрат на сплату судового збору та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/970/19 та призначено підготовче засідання на 05.11.2019, 11:30.

05.11.2019 позивачем подано до суду клопотання б/д, б/н (від 05.11.2019 вх. № 8976), згідно з яким просить суд витребувати в АТ «Укртрансгаз» інформацію, з ресурсу якого постачальника та в якому об`ємі було протранспортовано відповідачу природній газ в лютому-березні 2019 року.

Ухвалою суду від 05.11.2019 у справі № 920/970/19 постановлено, зокрема, відкласти підготовче засідання на 12.12.2019, 12:00 та витребувати у АТ «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) інформацію стосовно того, з ресурсу якого постачальника та в якому обсязі було протранспортовано Державному професійно-технічному навчальному закладу «Путивльський професійний ліцей» (41500, м. Путивль Сумської області, вул. Богдана Хмельницького, 20) природний газ у період лютий-березень 2019.

27.11.2019 від представника позивача надійшло клопотання від 2711.2019 № 3644к про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 920/970/19, відповідно до якого представник позивача просить суд постановити ухвалу про учать представника позивача у судовому засіданні у даній справі у режимі відеоконференції та забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції у Апеляційному суді Черкаської області (18000, м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 29).

Ухвалою від 29.11.2019 у справі № 920/970/19 судом постановлено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнити та доручити Апеляційному суду Чернігівської області забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні 12.12.2019, 12:00 в режимі відеоконференції; а ухвалою суду від 12.12.2019 у даній справі постановлено призначити розгляд справи № 920/970/19 колегіально у складі трьох суддів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.12.2019 визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя Джепа Ю.А., судді Заєць С.В. та Яковенко В.В.

Ухвалою від 17.12.2019 у справі № 920/970/19 постановлено призначити підготовче засідання на 30.01.2020, 14:30, а також ухвалою від 30.01.2020 у даній справі судом постановлено продовжити строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів; відкласти підготовче засідання на 26.02.2020; 11:30; крім наведеного зазначеними ухвалами суду повторно витребувано у АТ «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) інформацію стосовно того, з ресурсу якого постачальника та в якому обсязі було протранспортовано Державному професійно-технічному навчальному закладу «Путивльський професійний ліцей» (41500, м. Путивль Сумської області, вул. Богдана Хмельницького, 20) природний газ у період лютий-березень 2019.

24.02.2020 від АТ «Укртрансгаз» до суду надійшли письмові пояснення вх. № 1667 від 24.02.2020, в яких представник останнього зазначив, що для надання витребуваної судом інформації йому необхідний ЕІС - код споживача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей».

Ухвалою суду від 26.02.2020 у даній справі судом повторно витребувано у АТ «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) інформацію стосовно того, з ресурсу якого постачальника та в якому обсязі було протранспортовано Державному професійно-технічному навчальному закладу «Путивльський професійний ліцей» (41500, м. Путивль Сумської області, вул. Богдана Хмельницького, 20) природний газ у період лютий-березень 2019 року з урахуванням ЕІС-кодів даного споживача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей», а саме: 56XS00002F7BX00N та 56XQ00002F7BX00C та уповноважено представника позивача на вручення судової ухвали від 26.02.2020 у справі № 920/970/19 АТ «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) та отримання витребуваної судом інформації; а також відкладено розгляд цієї справи на 12.03.2020, 12:30.

У зв`язку з лікарняним судді Яковенка В.В. та з метою попередження порушення строків проведення підготовчого провадження у даній справі, відповідно до розпорядження керівника апарату від 12.03.2020 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 920/970/19 для визначення відсутнього члена колегії.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя - Джепа Ю.А., судді: Котельницька В.Л., Заєць С.В.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 32 ГПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою від 12.03.2020, з урахуванням ухвали від 18.03.2020 про виправлення описки, у справі № 920/970/19 судом постановлено відкласти підготовче засідання на 06.04.2020, 10:30.

Ухвалою від 06.04.2020 у справі № 920/970/19 судом постановлено: відкласти підготовче засідання на 06.05.2020, 11:30; повторно витребувати АТ «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) інформацію стосовно того, з ресурсу якого постачальника та в якому обсязі було протранспортовано Державному професійно-технічному навчальному закладу «Путивльський професійний ліцей» (41500, м. Путивль Сумської області, вул. Богдана Хмельницького, 20) природний газ у період лютий-березень 2019 року з урахуванням ЕІС-кодів даного споживача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей», а саме: 56XS00002F7BX00N та 56XQ00002F7BX00C; уповноважити представника позивача на отримання такої інформації.

06.05.2020 розгляд зазначеної справи по суті не відбувся у зв`язку з відпусткою судді Заєць С.В.

Відповідно частини тринадцятої статті 32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи факт виходу судді Заєць С.В. з відпустки та положення частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 08.05.2020 у даній справі призначив підготовче засідання 10.06.2020, 11:30 з повідомленням учасників справи.

Листом від 12.05.2020 № б/н (вх. № 1603к від 14.05.2020) представник Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надав суду інформацію (скріншоти з інформаційної платформи) стосовно закріплення споживача (відповідача) за постачальником (позивачем) та останні алокації по споживачу (відповідачу) за березень 2019 року. Разом з цим представником АТ «Укртрансгаз» повідомлено суду, що оператором газорозподільних систем ПАТ «Сумигаз» алокації (звіти) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу вищезазначеного підприємства між замовником послуг транспортування (постачальниками) з грудня 2018 року в паперовому вигляді не надавалась, тому необхідний додатковий час для роботи з переданими архівними файлами на електронних носіях за лютий 2019 року.

01.06.2020 на виконання вимог суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до суду надійшла інформація від 28.05.2020 б/н (вх. № 4249/20) стосовно того, з ресурсу якого постачальника та в якому обсязі було протранспортовано Державному професійно-технічному навчальному закладу «Путивльський професійний ліцей» (41500, м. Путивль Сумської області, вул. Богдана Хмельницького, 20) природний газ у період лютий-березень 2019 року з урахуванням ЕІС-кодів даного споживача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей», а саме: 56XS00002F7BX00N та 56XQ00002F7BX00C.

Відповідно до вимог частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії в межах підготовчого провадження з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд ухвалою від 10.06.2020 закрив підготовче провадження у справі № 920/970/19 та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.07.2020, 11:30 з повідомленням учасників справи.

У додаткових письмових поясненнях б/д, б/н (вх. № 4827/20 від 16.06.2020) представник позивача зазначає, що факт споживання відповідачем в період лютий - березень 2019 року природного газу в об`ємі 32168 тис. метрів кубічних природного газу саме з ресурсу ТОВ «Енергогазрезерв» доведено належними, допустимими та достовірними доказами в розрізі статей 73, 76, 77, 78 ГПК України, та повністю підтверджується інформацією, наданою суду АТ «Укртрансгаз».

16.06.2020 представником позивача подано до суду заяву щодо уточнення судових витрат б/д, б/н (вх. № 4827/20 від 16.06.2020), відповідно до якої представник позивача зазначає, що розмір судових витрат позивача збільшився та становить 17 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги представником позивача надано суду копії наступних письмових доказів: договору про надання адвокатських послуг від 01.06.2019, додаткової угоди № 1 від 01.06.2019, додаткової угоди № 2 від 02.09.2019, акту до договору від 24.03.2020, акту до договору від 12.06.2020, платіжного доручення від 24.03.2020 № 41 на суму 12 000,00 грн та платіжного доручення від 12.06.2020 № 8 на суму 5 000,00 грн.

Надані представником позивача письмові докази долучено судом до матеріалів цієї справи.

Також, 16.06.2020 представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (вул. Гоголя, 137, оф. 15, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 36860996, e-mail: ) адвокат Півнюк С.Я. звернувся до суду із клопотанням б/д, б/н (вх. № 4846/20 від 16.06.2020) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобі, в якій просить суд надати можливість представнику позивача приймати участі у вищезазначеному судовому засіданні 09.07.2020, 11:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в Системі «EasyCon» на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою www.vkz.court.gov.ua, відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 № 196.

Ухвалою суду від 17.06.2020 у справі № 920/970/19 постановлено клопотання представника позивача - адвоката Півнюк С.Я. б/д, б/н (вх. № 4846/20 від 16.06.2020) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобі у справі № 920/974/19 задовольнити; провести судове засідання у справі № 920/970/19, призначене на 09.07.2020, 11:30 за участю представника позивача - адвоката Півнюк С.Я. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://easycon.com.ua).

09.07.2020 розгляд зазначеної справи по суті не відбувся у зв`язку з відрядженням головуючого судді Джепи Ю.А. з 07.07.2020 по 10.07.2020, що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

У період з 13.07.2020 по 27.07.2020 та з 03.08.2020 по 14.08.2020 головуючий суддя Джепа Ю.А. перебувала у відпустці, та у період з 11.08.2020 по 26.08.2020 суддя - член колегії Заєць С.В. перебувала у відпустці, а також у період з 21.08.2020 по 03.09.2020 суддя - член колегії Котельницька В.Л. перебувала у відпустці.

Відповідно частини тринадцятої статті 32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи факт виходу суддів з відпустки та положення частини тринадцятої статті 32 ГПК України суд, ухвалою від 04.09.2020 призначив справу № 920/970/19 до розгляду по суті на 01.10.2020, 14:00 за участю представника позивача адвоката Півнюк С.Я. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

01.10.2020 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв`язку із лікарняним судді Джепи Ю.А., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою від 09.10.2020 постановлено призначити розгляд справи № 920/970/19 у судове засідання по суті на 23.10.2020, 11:00 за участю представника позивача адвоката Півнюк С.Я. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

23.10.2020 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв`язку із лікарняним судді-члена колегії Заєць С.В., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою від 26.10.2020 постановлено призначити розгляд справи № 920/970/19 у судове засідання по суті на 18.11.2020, 10:00 за участю представника позивача адвоката Півнюк С.Я. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

05.11.2020 від представника позивача до суду електронною поштою надійшла заява б/д, б/н (вх. № 9732/20 від 05.11.2020), відповідно до якої представник позивача просить суд приєднати до матеріалів цієї справи уточнений акт про надання адвокатських послуг від 01.09.2020.

Наданий представником позивача акт про надання адвокатських послуг від 01.09.2020 долучено судом до матеріалів цієї справи.

У зв`язку з перебуванням судді - члена судової колегії Заєць С.В. у відпустці та з метою попередження порушення строків проведення підготовчого провадження у даній справі, відповідно до розпорядження керівника апарату від 18.11.2020 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 920/970/19 для визначення відсутнього члена колегії.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020 визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя - Джепа Ю.А., судді: Резніченко О.Ю., Котельницька В.Л.

Представник позивача в судове засідання по суті 18.11.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового слухання справи по суті повідомлений судом належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуте на адресу суду відділенням поштового зв`язку.

Представник відповідача в судове засідання по суті 18.11.2020 також не з`явився, відзиву на позов не подав, додаткових документів, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог до суду не подав, про дату, час та місце судового слухання справи по суті повідомлений судом належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуте на адресу суду відділенням поштового зв`язку.

Згідно зі статті 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

У зв`язку з нез`явленням представника відповідача у судове засідання, не подання ним відзиву на позов та не повідомлення суду поважності причин неявки в судове засідання по суті, а також враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 ГПК України, за відсутності представників учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

В лютому 2019 року відповідачем через електронний майданчик, який є точкою доступу користувачів до центральної бази даних - ProZorro, що надає доступ до модулю електронного аукціону, який є частиною електронної системи закупівель та забезпечує створення, зберігання та оприлюднення всієї інформації про закупівлі, було проведено торги (UА-2019-01-23-002481-а) щодо закупівлі товару: ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (Природний газ).

Вся інформація та документація в електронному вигляді, щодо проведення вищезазначених відкритих торгів міститься за посиланням - https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-01-23-002481-a.

07.02.2019 згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій для участі у процесі торгів свою тендерну пропозицію було подано, в тому числі, і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (позивач).

12.02.2019 року відповідно до протоколу № 3 розгляду тендерних пропозицій за результатами засідання тендерного комітету відповідача було відхилено тендерну пропозицію іншого учасника закупівлі ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС».

Згідно протоколу № 4 розгляду тендерних пропозицій за результатами засідання тендерного комітету відповідача від 12.02.2019 були прийняті рішення щодо визнання переможцем закупівлі - ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» та про намір укласти з ним договір про закупівлю. Ціна природного газу за 1000 м. куб., разом з ПДВ, відповідно до прийнятої відповідачем тендерної пропозиції становила 8734,00 грн.

20.02.2019 позивачем з метою оформлення договірних відносин на електронну адресу відповідача надіслано два примірники договору про постачання природного газу, один з яких після сплину строку на оскарження результатів прилюдних торгів та підписання зі свого боку, відповідач зобов`язаний був повернути позивачу, але даний договір на адресу позивача відповідачем не повернуто.

Разом з тим, 21 лютого 2019 року позивач від відповідача отримав листа № 101 із проханням завести ліміти (номінацію) природного газу на лютий -березень 2019 року у обсязі 32168 тис. м.куб., в зв`язку з обранням позивача переможцем відкритих торгів про постачання природного газу.

Згідно підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу газотранспортною системою України на користь третіх осіб (замовників) здійснюється суб`єктом господарювання, що має відповідну ліцензію і є оператором газотранспортної системи України.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 211 від 28.02.2013 ПАТ «Укртрансгаз» видано ліцензію з транспортування природного газу. Отже, оператором газотранспортної системи України згідно ліцензії є ПАТ «Укртрансгаз», якому, відповідно до глави XI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015, замовник послуг транспортування, в нашому випадку ним є позивач - ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ», зобов`язаний заздалегідь завести ліміт (підтвердити номінацію) - об`єм природного газу, який буде виділений постачальником для потреб споживача.

Пунктом 2 розділу 2 Глави XI Кодексу газотранспортної системи, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, чітко визначені строки для заведення лімітів (підтвердження номінації) на майбутній місяць поставки - місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу.

Отже, враховуючи вищевказану специфіку транспортування та постачання природного газу, не дочекавшись оформлення договірних відносин, на виконання письмової заявки відповідача від 21 лютого 2019 року № 101, позивач з метою недопущення зменшення температурного режиму на об`єктах відповідача - навчальний корпус, гуртожиток, довів до оператора газотранспортної системи, яким являється ПАТ «Укртрансгаз» номінацію і одержав підтвердження як єдиного постачальника з ресурсу якого Державним професійно-технічним навчальним закладом «Путивльський професійний ліцей» (ЕІС код споживача 56ХQ20002F7ВХ00N, 56ХQ00002F7ВХ00С) виділено природний газ у лютому - березні 2019 року.

Поряд з цим, 14.03.2019 рішенням № 2892-р/пк - пз, постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України зобов`язано відповідача скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» та рішення про визначення ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» переможцем процедури закупівлі.

21.03.2019 відповідачем виконане рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та укладено договір на постачання природного газу від 04.04.2019 з іншим постачальником - ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС».

Отже, враховуючи викладене, споживання природного газу відповідачем в лютому - березні 2019 року в загальному обсязі 32168 тис, м. куб, з ресурсу ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» на загальну суму - 280 955,18 грн. відбулося за відсутності укладеного з позивачем договору на постачання природного газу.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно із статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених зазначеним Кодексом.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно частино другою статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно з п. 2 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог закону.

Згідно з п. 20 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, визначено, що споживач зобов`язується: дотримуватись вимог Правил; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; здійснювати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативних екологічних наслідків тощо в разі отримання повідомлення про припинення (обмеження) постачання (розподілу/транспортування) природного газу; забезпечувати допуск представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення на територію власних об`єктів для звірки даних фактичного споживання природного газу; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу; перевитрат добової норми та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з постачальником; відсутності укладеного договору постачання природного газу; інших випадках, передбачених цими Правилами та чинним законодавством.

Відбір природного газу без укладання договору на закупівлю є прямим порушенням Закону України «Про ринок природного газу». У разі не укладання договорів на постачання природного газу, такі суб`єкти не мають право споживати природний газ.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, враховуючи бездоговірний характер відносин сторін щодо споживання природного газу, а також неможливість повернення в натурі фактично спожитого природного газу, обґрунтованим способом захисту порушеного майнового права для позивача є стягнення вартості поставленого природного газу, який слід вважати набутим відповідачем без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Крім того, пунктом 7 інформаційного листа ВГСУ від 20.04.2015 р. № 01-06/631/15 «Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 «Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів» вказано, що стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України (постанова ВСУ від 25.02.2015 № 910/1913/14).

Природний газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому апріорі не може бути повернута.

Враховуючи неможливість повернення відповідачем безпідставно спожитих ним в лютому - березні 2019 року 32.168 тис. куб. м. природного газу в натурі, очевидним є те, що єдиним ефективним способом захисту порушених прав ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» в даному випадку є звернення до суду з вимогами щодо стягнення вартості безпідставно набутого майна у відповідності до положень статті 1213 ЦК України і зміст якої не передбачає обов`язкового пред`явлення вимог щодо повернення безпідставно набутого майна в натурі, враховуючи достатню кількість доказів щодо неможливості повернення майна, яке вже було спожито на момент його безпідставного відбору з газотранспортної системи.

З метою позасудового врегулювання спору, на адресу відповідача позивачем направлено вимогу від 15.08.2019, в якій вимагалось протягом семи календарних днів сплатити вартість безпідставно спожитого з ресурсу позивача природного газу в лютому - березні 2019 року на загальну суму 280 955,18 грн.

До 01 січня 2020 року єдиним оператором української газотранспортної системи було Акціонерне товариство «Укртрансгаз», що здійснювало свою діяльність з транспортування природного газу магістральними газопроводами на підставі ліцензії про право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами серії АЕ № 194511, виданої згідно із Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 28 лютого 2013 року № 211, до функціональних повноважень якого, входила диспетчеризація, балансування та облік природного газу.

Згідно пункту 5 статті 1 Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015 для забезпечення можливості подобового фіксування обсягу входу і виходу природного газу, створено інформаційну електронну платформу у вигляді веб додатка в мережі інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи України.

На виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи, Рішення Національної комісії регулювання електроенергетики та комунальних послуг № 1573 від 30.11.2018 - з 01 березня 2019 року АТ «Укртрансгаз» як оператор газотранспортної системи України перейшов на автоматизовану електронну взаємодію та електронний документообіг між суб`єктами ринку газу - оператором ГТС, операторами ГРМ, замовниками послуг транспортування природного газу, що забезпечується через інформаційну платформу добового балансування газотранспортної системи України.

Отже, оператором газотранспортної системи України - АТ «Укртрансгаз» надано інформацію щодо алокацій - остаточних відборів природного газу по споживачу - Державниму професійно - технічному закладу «Путивльський професійний ліцей» в період: лютий - березень 2019 року, з ресурсу ТОВ «Енергогазрезерв» в об`ємах, визначених помісячно: лютий 2019 року - 19 150 тис. метрів кубічних газу, березень 2019 року - 13 018 тис. метрів кубічних газу., у вигляді роздруківок на паперових носіях, цифровому диску та скріншоту з Платформи добового балансування газотранспортної системи України, як єдиного офіційного носія такої інформації.

Крім того, в роздруківках на паперових носіях з інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз», підтверджено по персоніфікованому ЕІС коду споживача 56XS00002F7ВX00N місячне фактичне споживання з ресурсу ТОВ «Енергогазрезерв» природного газу в лютому 2019 року - 19 150 тис. метрів кубічних газу. Враховуючи, перехід з 01 березня 2019 року на добове балансування газу, інформація з інформаційної платформи щодо фактичного подобового споживання природного газу відповідачем в березні 2019 року в об`ємі - 13 018 тис. метрів кубічних газу, підтверджена та міститься на електронному носії - цифровому диску D-R № ZЕ6369 - DV R- Т47D.

Ураховуючи вищевикладене, оскільки факт споживання відповідачем в період лютий - березень 2019 року природного газу в об`ємі 32168 тис. метрів кубічних природного газу саме з ресурсу позивача доведено останнім належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні статей 76, 77, 78 ГПК України, повністю підтверджується інформацією АТ «Укртрансгаз» та не заперечується (не спростовується) відповідачем (відзиву на позов чи письмових заперечень по суті позовних вимог відповідач до суду не подав), а також те, що фактично на момент розгляду справи вартість безпідставно отриманого природного газу відповідачем не сплачено, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за безпідставно отриманий природний газ в сумі 280 955,18 грн визнаються судом обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною третьою статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими, такими, що повністю підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному розмірі.

Стосовно розподілу витрат позивача по сплаті судового збору суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 4 214,33 грн покладаються на відповідача.

Щодо покладання на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

За приписами статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини першої статті 129 ГПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини четвертої статті 129 ГПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До позовної заяви позивачем додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якого сума судових витрат складається з 4 214,33 грн витрат на сплату судового збору та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

16.06.2020 представником позивача подано до суду заяву щодо уточнення судових витрат б/д, б/н (вх. № 4827/20 від 16.06.2020), відповідно до якої представник позивача зазначає, що розмір судових витрат позивача збільшився та становить 17 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги представником позивача надано суду копії наступних письмових доказів: договору про надання адвокатських послуг від 01.06.2019, додаткової угоди № 1 від 01.06.2019, додаткової угоди № 2 від 02.09.2019, акту до договору від 24.03.2020, акту до договору від 12.06.2020, платіжного доручення від 24.03.2020 № 41 на суму 12 000,00 грн та платіжного доручення від 12.06.2020 № 8 на суму 5 000,00 грн.

05.11.2020 від представника позивача до суду електронною поштою надійшла заява б/д, б/н (вх. № 9732/20 від 05.11.2020), відповідно до якої представник позивача просить суд приєднати до матеріалів цієї справи уточнений акт про надання адвокатських послуг від 01.09.2020.

Відповідно до наданих представником позивача на підтвердження факту понесення позивачем витрат на оплату правничої допомоги копії наступних письмових доказів: договору про надання адвокатських послуг від 01.06.2019, додаткової угоди № 1 від 01.06.2019, додаткової угоди № 2 від 02.09.2019, акту до договору від 24.03.2020, акту до договору від 12.06.2020, платіжного доручення від 24.03.2020 № 41 на суму 12 000,00 грн, платіжного доручення від 12.06.2020 № 8 на суму 5 000,00 грн та уточненого акту про надання адвокатських послуг від 01.09.2020 вартість наданих адвокатом позивачу юридичних послуг складає 17 000,00 грн.

Представником позивача наведено детальний опис наданих позивачу послуг правового характеру, докази сплати цих витрат позивачем на користь адвоката.

Враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та надані позивачем докази на підтвердження факту понесення останнім таких витрат, а також співмірність ціни позову із розміром гонорару адвоката, суд з урахуванням положень статті 126 ГПК України, відшкодовує позивачеві за рахунок відповідача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у сумі 17 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» (вул. Богдана Хмельницького, 20, м. Путивль, Сумська область, 41500, ідентифікаційний код 02547429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (вул. Гоголя, 137, оф. 19, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 36860996) вартість безпідставно отриманого природного газу в сумі 280 955,18 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 4214,33 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 17 000,00 грн.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Суддя О.Ю. Резніченко

Суддя В.Л. Котельницька