ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.11.2020 Справа № 914/2432/19

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід», смт.Славське Сколівського району Львівської області

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 р.

у справі №914/2432/19

за позовом Антимонопольного комітету України, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід», смт.Славське, Сколівський район Львівська область

про стягнення 631 182,00 грн.

За участю представників:

від заявника (боржника/відповідача): Борисов О.А. адвокат (довіреність №OCX-202/01 від 20.01.2020 р.);

від стягувача (позивача): Сигляк І.Я. - представник (довіреність № 300-122/01-28 від 22.07.2020р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» подало до Господарського суду Львівської області заяву (вх.№2751/20 від 26.10.2020 р.) про відстрочення виконання рішення суду від 11.03.2020 р. у справі №914/2432/19 за позовом Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про стягнення 631 182,00 грн.

Разом із заявою про відстрочення виконання рішення подано клопотання (вх.№3094/20) про здійснення розгляду заяви товариства про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 у справі №914/2432/19 в закритому судовому засіданні.

Ухвалою від 29.10.2020 р. суд постановив відкласти вирішення питання про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020р. у справі 914/2432/19 до повернення матеріалів справи із Західного апеляційного господарського суду.

05.11.2020 р. до Господарського суду Львівської області повернулись матеріали справи №914/2432/19 із Західного апеляційного господарського суду.

У зв`язку із проходженням суддею Сухович Ю.О. навчання у Національній школі суддів України з 09.11.2020 р. по 13.11.2020 р., ухвалу про прийняття заяви ТзОВ «ОККО-Схід» виготовлено 16.11.2020р.

Ухвалою від 16.11.2020 р. суд постановив прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про відстрочення виконання рішення суду до розгляду, заяву призначити до розгляду в судовому засіданні на 26.11.2020 р.

19.11.2020 р. до канцелярії суду від Антимонопольного комітету України надійшли письмові пояснення на заяву про відстрочення виконання рішення суду за вих. №350-20.3/02-15542 від 13.11.2020 р. (вх.(33395/20).

24.11.2020 р. до канцелярії суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» надійшов супровідний лист (вх.№33762/20) яким долучено докази надіслання Антимонопольному комітету України клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні.

Ухвалою від 26.11.2020 р. суд постановив відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про розгляд заяви про відстрочення рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 р. у справі №9142432/19 в закритому судовому засіданні.

Представник заявника (ТзОВ «ОККО-Схід») в судове засідання 26.11.2020 р. для розгляду заяви з`явився, в судовому засіданні підтримав заяву та просив відстрочити на 1 (один) рік виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 р. у справі №9142432/19.

Заява обґрунтована тим, що загальна сума грошових коштів, які підлягають стягненню з товариства згідно рішення є дуже значною і становить 641 280,33 грн (що включає штраф в сумі 315 591,00 грн, пеню в сумі 315 591,00 грн, витрати по сплаті судового збору, понесені комітетом, 9 467,73 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів в розмірі 630,60 грн. Разом з тим, в Україні з 12.03.2020 запроваджено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, №392 від 20.05.2020, №641 від 22.07.2020 з подальшими змінами), який триває й по сьогодні. Внаслідок запровадження карантину в першій половині цього року на кілька місяців було встановлено обмеження роботи автомобільного та інших видів транспорту, зокрема на всі види регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, обмеження щодо роботи закладів освіти, закладів торгівлі, ресторанного господарства, торгово-розважальних центрів, закладів побутового обслуговування населення, інших підприємств, установ та організацій, та навіть обмеження перебування людей в громадських місцях. В результаті цього рівень доходів та економічна активність абсолютної більшості громадян (тобто, фізичних осіб) та дрібного бізнесу (фізичних осіб підприємців), які є покупцями (споживачами) продукції, що реалізується Товариством різко послабилася та не відновилася навіть після деякого послаблення карантинних обмежень.

У поданій заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід» зазначає, що вищезазначене призвело до стрімкого скорочення попиту (споживання) моторних палив (дизпалива, бензину, скрапленого газу) як в комерційному сегменті (де споживачами є підприємства, установи, організації), так і фізичними особами споживачами для власного некомерційного використання. Як наслідок, стрімко скоротились і обсяги роздрібної реалізації (відпуску) товариством пального на АЗС. Так, до прикладу, чистий дохід від реалізації товариством нафтопродуктів за перше півріччя 2020 року скоротився більше ніж в 3,3 рази порівняно з аналогічним періодом минулого року.

У поданій заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід» зазначає, що для ведення своєї господарської діяльності товариство активно використовує запозичені кошти, відтак наявні значні фінансові зобов`язання перед третіми особами за договорами позики, кредитними та іншими договорами. Загальний розмір зобов`язань і забезпечень товариства станом на 30.06.2020 складав 1 304 695,00 грн. Остаточних даних станом на поточну дату товариство ще не має, оскільки фінансова звітність за третій квартал 2020 року ще не складена.

Також, у заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід» зазначає, що заборгованість товариства за позикою, отриманою від компанії Vidincal Limited (Кіпр) станом на 04.09.2020 становила 14 644 301,00 доларів США, в тому числі відсотки в сумі 1 415 687,62 доларів США. Враховуючи валютні коливання, розмір даної заборгованості у гривневому еквіваленті зараз зростає. При цьому, строк погашення цієї позики і сплати відсотків сплив ще 31.05.2020, отже ця заборгованість на сьогодні є простроченою і кредитор пред`явив вимогу про її погашення. Разом з тим, товариством з травня 2020 року ведуться переговори з кредитором щодо реструктуризації (пролонгації до 2022 року та зміни графіку погашення) цієї заборгованості у зв`язку із скороченням обсягів реалізації товарів і виручки через впровадження в Україні карантину. Крім того, товариство є майновим поручителем за зобов`язаннями ТОВ «ОККОСхідінвест» перед Міжнародною Фінансовою Корпорацією (МФК) щодо повернення кредиту і сплати відсотків за кредитним договором від 20.12.2012р. (з подальшими змінами та доповненнями) і солідарно з позичальником відповідає перед МФК за погашення кредитної заборгованості.

У заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід» зазначає, що у товариства відсутнє власне нерухоме майно, транспортні засоби, корпоративні права чи інше цінне майно, яке б могло бути реалізоване з метою отримання коштів, необхідних для негайного виконання рішення суду від 11.03.2020 (у своїй господарській діяльності товариство використовує орендоване майно).

На думку заявника, в поточній складній фінансово-економічній ситуації, яка спричинена надзвичайними і непередбачуваними обставинами (введення карантину і пов`язаних з ним обмежень, та істотне падіння в результаті цього виручки товариства), враховуючи наявність значних грошових зобов`язань по поверненню позик (кредитів) і сплаті коштів за користування ними, сплаті податків, сплаті орендної плати по договорах оренди та заборгованості за товари по договорах поставки нафтопродуктів, негайне виконання рішення у даній справі надзвичайно ускладнене. У разі відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на рахунки товариства воно не зможе здійснювати свою господарську діяльність (розраховуватись за придбані нафтопродукти, виконувати інші фінансові (платіжні) зобов`язання, тощо), що призведе до зриву строків поставок (платежів) за договорами з контрагентами та застосування останніми до товариства штрафних санкцій. На думку заявника, одномоментне ж виконання рішення у даній справі шляхом примусового стягнення з товариства 641 280,33 грн (разом з іншими обставинами, описаними вище) може призвести до банкрутства. Як наслідок, це також призведе до порушення інтересів позивача, який не зможе отримати виконання рішення на свою користь.

У заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід» зазначає, що у випадку позитивного завершення товариством переговорів з компанією Vidincal Limited (Кіпр) щодо реструктуризації заборгованості за позикою, у товариства з`явиться можливість поступово накопичити необхідні фінансові ресурси для виконання рішення суду.

Як стверджує у заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід», Товариством укладено ряд договорів з третіми особами (зокрема договорів поставки нафтопродуктів та договорів купівлі-продажу цінних паперів), які передбачають відстрочку платежів і за якими планується надходження виручки (платежів) у 2021 році. Частина виручки (доходу), отриманої товариством за цими та іншими договорами поступово (накопичуватиметься) для можливості виконання рішення та сплати передбачених ним штрафу та пені, а також судових витрат.

На думку заявника, беручи до уваги вищенаведене, ТОВ «ОККО-СХІД» на сьогодні внаслідок дії надзвичайних і непередбачуваних обставин, негативного впливу епідемії інфекційної хвороби СОVID-19 та запровадженого у зв`язку з нею карантину на господарську діяльність та стрімкого погіршення фінансово-економічного становища товариства, не має об`єктивної можливості виконати рішення та сплатити 641 280,33 грн на його виконання. Проте, як стверджує заявник, товариство вживає всіх залежних від нього заходів для покращення фінансово-економічного становища, збільшення обсягів реалізації продукції та, відповідно, виручки, і виконання рішення в повному обсязі у майбутньому.

Також, у заяві представник ТзОВ «ОККО-Схід» зазначає, що Товариство не має на меті ухилення від виконання рішення та має намір виконати його в повному обсязі. Відстрочка виконання рішення суду надасть можливість товариству і надалі здійснювати свою господарську діяльність, своєчасно виплачувати заробітну плату своїм працівникам, податки і збори до бюджетів та поступово накопичити достатні фінансові ресурси для погашення заборгованості відповідно до рішення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, заявник просить суд відстрочити на 1 (один) рік виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 р. у справі №914/2432/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» штрафу у розмірі 315 591,00 грн, пені у розмірі 315 591,00 грн, судових витрат у розмірі 9 467,73 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в розмірі 630,60 грн.

Представник Антимонопольного комітету України (позивач) в судове засідання 26.11.2020 р. для розгляду заяви з`явилася, в судовому засіданні представник Антимонопольного комітету України підтримала позицію викладену у письмовому поясненні на заяву про відстрочення виконання рішення суду за вих. №350-20.3/02-15542 від 13.11.2020 р. (вх.(33395/20). Зокрема, у поданому письмовому поясненні зазначено, що підставою для розстрочки або відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Розстрочення передбачає виконання судового рішення протягом певних проміжків часу у відповідних частинах. Враховуючи викладене, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, представник Антимонопольного комітету України просив розглянути заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду та прийняти рішення відповідно до законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 р. у справі №914/2432/19 залишеним позовні вимоги Антимонопольного комітету України задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід»:

- (штраф у розмірі 315 591,00 грн та пеню у розмірі 315 591,00 грн і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України;

- 9 467,73 грн судового збору на користь Антимонопольного комітету України;

- 630,60 грн судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в дохід Державного бюджету України.

13.10.2020 р. постановою Західного апеляційного господарського суду у справі №914/2432/19 рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 у справі №914/2432/19 залишено без змін.

На підтвердження обставин для відстрочення виконання рішення суду ТзОВ «ОККО-Схід» надало:

- довідку за вих.№351/2 від 19.10.2020 р. про суми чистого доходу від реалізації товариством нафтопродуктів за перше півріччя 2019 року та перше півріччя 2020 року;

- довідку за вих.№351/1 від 19.10.2020 р. станом на 30.06.2020 р. про загальний розмір зобов`язань і забезпечень товариства;

- довідку від 28.09.2020 р. про суму заборгованості товариства за договором позики від 02.09.2011 р. (зі змінами), отриманою від компанії Vidincal Limited (Кіпр) станом на 04.09.2020 р.;

- копію договору поруки дочірніх підприємств від 20.12.2012 р. укладеного з Міжнародною Фінансовою Корпорацією (МФК) (з подальшими змінами та доповненнями);

- копії договорів з третіми особами (зокрема, договір поставки нафтопродуктів та договорів купівлі-продажу цінних паперів), які передбачають відстрочку платежів і за якими планується надходження виручки (платежів) у 2021 році.

При прийнятті ухвали суд виходить з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.18 та ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відстрочення виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

В рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. у справі №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013р. №5-пр/2013 вказав, що підставою для застосування відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувана і боржника.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2018р. у справі №917/138/16 зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012 р., пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторив, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД», Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 р., зазначено, що неможливість для заявника отримати результат виконання рішення суду, винесеного на його або її користь, складає втручання у право на мирне володіння майном, яке викладено у першому параграфі ст.1 Протоколу №1 до Конвенції.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 р. по справі «Войтенко проти України» (п.39) наголошено про те, що «ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (див. «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява N 22774/93, параграф 66, ЄСПЛ 1999-V).

У п. 49 рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» Європейський суд в черговий раз наголосив на тому, що втручання, яким можна вважати відстрочення виконання рішення суду має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

Як передбачено ч. ч. 3 5 ст.331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

За висновками, викладеними Європейським судом з прав людини у рішенні від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України», межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслив, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Таким чином, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами норм Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про те, що рішення суду буде виконано в майбутньому, після його відстрочення. Документи про складне фінансове становище підприємства, подані заявником, не підтверджують виникнення в майбутньому можливості виконання рішення суду.

При цьому варто зазначити, що обставини існування карантинних заходів та пов`язаних з цим обмежень негативно вплинули та можуть впливати не тільки на економічне становище боржника, а й таким самим чином і на становище будь-яких інших суб`єктів господарювання.

Як вказано у ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Суд звертає увагу заявника на те, що для господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, тобто суб`єкт господарювання не має будь-яких привілеїв чи пільг в залежності від кількості працівників, наявності у нього заборгованості перед контрагентами чи в інших осіб перед ним тощо.

Заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду на один рік, однак при цьому, не надає доказів на підтвердження надходження коштів за наслідками господарської діяльності чи з інших не заборонених чинним законодавством джерел, надходження коштів з державного бюджету протягом цього терміну, що дасть можливість погасити існуючий борг по закінченню строку відстрочки. Доказів підтвердження того, що «боржник робить все можливе для погашення заборгованості перед стягувачем», заявником не подано.

Суд також зазначає, що чинне законодавство України не встановлює будь-яких привілей підприємствам за фактом їх належності до видів та організаційно-правових форм в аспекті неналежного виконання господарських зобов`язань чи відтермінування виконання рішень судів, що набрали законної сили. Необхідність відстрочення рішення суду повинно обґрунтовуватися належними та допустимими доказами, що подаються заявником.

Перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у національному законодавстві чітко не визначений. Господарський процесуальний кодекс України встановлює допустимий строк відстрочення виконання остаточного рішення один рік з дня ухвалення такого рішення .

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами норм Господарського процесуального кодексу України.

Відсутність грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших способів виконання рішення суду.

Збитковість діяльності товариства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом господарської діяльності відповідача, як самостійного суб`єкта господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки виконання судового рішення. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 27.06.2018 р. у справі №813/8842/13-а.

Між тим, наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення у даній справі, а лише відображають його поточний стан, що також не є обставиною, з якою закон пов`язує необхідність відстрочення виконання судового рішення, тому збитковість діяльності підприємства, фінансова нестабільність, якими обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не можуть бути безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини відсутність грошових коштів не може бути підставою відмови від виконання грошових зобов`язань (Справа "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 (заява №59498/00), Справа "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року (заява № 18357/91) та інші).

Слід звернути увагу на те, що штрафні санкції за рішенням суду підлягають стягненню в дохід Державного бюджету України, а не на користь позивача. Надходження коштів в Державний бюджету України для формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади України, органами місцевого самоврядування України протягом бюджетного періоду, є надзвичайно важливим.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На думку суду ТОВ «ОККО-Схід» не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та обумовлюють доцільність і необхідність відстрочення його виконання, так само як і доказів того, що він у подальшому зможе виконати рішення суду. З урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.7 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про відстрочення рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2020 р. у справі №9142432/19 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали

складено 01.12.2020 р.

Суддя Ю.О. Сухович