ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1255/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши подання від 16.11.2020 № 26464 заступника начальника відділу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки Сергія Петровича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа у справі за позовом

акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, код 14360570)

до

фізичної особи-підприємця Сойми Володимира Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 141453,48 гривень

ВСТАНОВИВ:

21.05.2019 Господарським судом Київської області видано судовий наказ у справі №911/1255/19 про стягнення з фізичної особи-підприємця Сойми Володимира Івановича на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 79497,41 гривень - заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 26.12.2017, 22683,44 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 14000,00 гривень - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та витрати на оплату судового збору у розмірі 192,00 гривень.

26.11.2020 до суду від заступника начальника відділу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки Сергія Петровича надійшло подання про тимчасове обмеження Сойми Володимира Івановича у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим наказом від 21.05.2019 у справі № 911/1255/19.

Подання державного виконавця обґрунтовано тим, що 24.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу, зазначеною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно боржника. Проте, боржником проігноровано вимогу державного виконавця щодо подання декларації про доходи та майно, а також боржник ухиляється від виконання рішення суду, а усі вчинені виконавчі дії виявились безрезультатними, з метою виконання рішення суду у цій справі, виконавець просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Таким чином, зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Розглянувши подання заступника начальника відділу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки Сергія Петровича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, суд не вбачає підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Приписами ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

За приписами частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, звертаючись до суду із відповідним поданням виконавець має довести як факт ухилення боржника від виконання рішення суду, обізнаність його про наявність відкритого виконавчого провадження, вичерпання виконавцем всіх можливих заходів, необхідних для повного виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

При цьому, суд зазначає, що виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, не є правом виконавця, а є його обов`язком, оскільки, в силу приписів ч. 1 ст. 18 Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати усіх можливих заходів, передбачених Законом з примусового виконання рішень.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покаранням за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

Із поданих матеріалів вбачається, що приватним виконавцем неповно вчинено виконавчі дії, адже саме лише накладення арешту на банківські рахунки та майно, надіслання запитів стосовно наявності у боржника нерухомого майна та транспортних засобів, не свідчить про те, що виконавцем вичерпано всі можливі заходи для примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з боржника.

З огляду на викладене, подання заступника начальника відділу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки Сергія Петровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника відділу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки Сергія Петровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала складена та підписана 01.12.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена в апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Р.М. Колесник