ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5248/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі< Довідник > судді: Петренко І.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників,
питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу
у справі
за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМИ "ЮНІОР"
до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД"
про стягнення 106537,48грн., з яких 101095,80грн. основної заборгованості; 3622,83грн. трьох процентів річних; 1818,85грн. інфляційних втрат (договір №706/2019 від 09.04.2019) (поставка) < Текст >
Розглянуто без виклику представниківучасників справи.
РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
23.11.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 13.11.2020 за вих.№б/н про стягнення з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00грн. за надання правової допомоги.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина 1).
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3). У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 4). Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5).
Господарський суд, враховуючи вимоги статті 244 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку ухвалити додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення, тобто у порядку письмового провадження без виклику учасників.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
27.11.2020 складено повний текст додаткового рішення.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.
Короткий зміст клопотання від 13.11.2020 за вих.№б/н про стягнення з відповідача судових витрат.
Позивач зазначив, що його витрати на оплату правової допомоги наданої Адвокатським бюро "Грамчак і партнери" складає 5000,00грню і підтверджуються договором про надання правової допомоги, рахунком на оплату наданих послуг, актом приймання-передачі наданих послуг та платіжним дорученням.
ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.
Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.
Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:
1. Докази надання правової допомоги позивачу.
2. Правомірний розмір витрат на оплату правової допомоги.
3. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
1. Докази надання правової допомоги позивачу.
01.09.2020 між позивачем (далі - позивач, клієнт) та Адвокатським бюро "Гримчак і партнери" (далі - адвокатське бюро) укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір).
Предметом даного договору є надання адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у спорі з Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" про стягнення заборгованості за договором поставки №706/2019 від 09.04.2019 та штрафних санкцій у розмірі 106537,48грн. за поставку лому магнезіальних виробів марки ЛМ у кількості 19,94т на суму 101095,80грн. з ПДВ.
Ціна договору. Розмір гонорару встановлено у сумі 5000,00грн. (пункт 1.2 договору).
Строк дії договору. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору (пункт 2.6 договору).
Відтак, у договорі погоджено його істотні умови.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.
Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.
Виконання адвокатським бюро умов договору підтверджується Актом ПРИЙМАННЯ-ПЕРЕДАЧІ виконаних послуг (виконаних робіт) до договору про надання правової допомоги №б/н від 01.09.2020 від 13.11.2020, а саме адвокатське бюро надало такі послуги:
У період з 01.09.2020 по 03.09.2020 досліджено документи позивача щодо наявності дебіторської заборгованості за договором №706/2019 від 09.04.2019; опрацьовано чинне законодавство та судова практика із спірного питання; проведено зустріч із уповноваженими представниками позивача під час якої погоджено стратегію та тактику захисту. Вартість вказаної послуги складає 2500,00грн.
10.09.2020 підготовлено проект позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки №706/2019 від 09.04.2019. Вартість послуги складає 2500,00грн.
Загальна вартість наданих послуг складає 5000,00грн.
На оплату наданих послуг адвокатське бюро виставило позивачу рахунок №13/11/2020-1 від 13.11.2020 на суму 5000,00грн., який оплачено 16.11.2020, що підтверджується платіжним дорученням №1370 від 16.11.2020 на суму 5000,00грн.
2. Правомірний розмір витрат на оплату правової допомоги.
Частиною 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналізуючи докази на підтвердження оплати послуг з надання професійної правової допомоги, підтвердженими витратами на оплату послуг професійної правової допомоги, господарський суд визнав витрати у розмірі 5000,00грн.
3. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
Беручи до уваги, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 по справі №904/5248/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено, з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату послуг професійної правової допомоги не можуть бути покладені на відповідача.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).
Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Складання повного тексту додаткового рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.
Ухвала набирає законної сили - 27.11.2020.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 27.11.2020.

Суддя І.В. Петренко