ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5874/19
За заявою розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ"Агрофірма "Агросвіт"

в межах справи №904/5874/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР", м. Дніпро

до боржника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, )

про визнання банкрутом

Суддя Мартинюк С.В.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

від ПП "Обрій": Чижова А.О, дов. від 10.01.2020, адвокат;

від боржника: Поліщук К.В., дов. від 01.12.2019 адвокат;

розпорядник майна СТОВ "Агрофірма "Агросвіт": Лукашук В.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР" 09.12.2019 звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 19.12.2019.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ). Визнано грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР" в загальній сумі 15 129,098,76 грн. (основний борг - 13 402 750,52 грн., проценти - 1 726 348,24 грн.). Грошові вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР» у розмірі 5 336 366,22 грн. (пеня, 3% річних, штрафні санкції) - відхилені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, призначено розпорядником майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича (свідоцтво №1885 від 21.12.18р., адреса для листування: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, а/с 3507). Призначено попереднє засідання суду на 25.02.2020р. о 10:00год.

19.12.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет Господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ), № 64376.

28.12.2019 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМІНВЕСТ-2018" надійшла апеляційна скарга № б/н від 28.12.19 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019р.

Справа № 904/5874/19 направлена до Центрального апеляційного господарського суду.

27.03.2020 справу № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2020 задоволено заяву судді Владимиренко І.В. про самовідвід від розгляду справи № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) в тому числі з розгляду заяв, клопотань, заяв з кредиторськими вимогами до банкрута та позовних проваджень в межах провадження у справі про банкрутство.

Справу 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) в тому числі заяви, клопотання, заяви з кредиторськими вимогами до банкрута та позовні провадження в межах провадження у справі про банкрутство передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

За результатами проведення автоматизованого розподілу справу №904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) в тому числі заяви, клопотання, заяви з кредиторськими вимогами до банкрута передано для розгляду судді Мартинюку С.В.

Ухвалою господарського суду від 08.04.2020 справу №904/5874/19 прийнято до провадження.

16.04.2020 до суд надійшов від Центрального апеляційного господарського суду запит справи про термінове надсилання справи, у зв`язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест-2018" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020, для подальшого направлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

16.04.2020 господарський суд направив супровідним листом до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/5874/19.

21.05.2020 до господарського суду надійшли заяви арбітражного керуючого Лукашука В.В. вих. №№02-08/419, 02-08/393, 02-08/392, 02-08/399, 02-08/470, 02-08/472, 02-08/468, 02-08/395, 02-08/397, 02-08/418, 02-08/398 про визнання недійсними договорів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 відкладено вирішення питання щодо прийняття заяв арбітражного керуючого Лукашука В.В. вих. №№02-08/419, 02-08/393, 02-08/392, 02-08/399, 02-08/470, 02-08/472, 02-08/468, 02-08/395, 02-08/397, 02-08/418, 02-08/398 про визнання недійсними договорів до розгляду, до повернення матеріалів справи № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) до господарського суду Дніпропетровської області .

10.09.2020 матеріали справи № 904/5874/19 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області.

15.09.2020 від розпорядника майна надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 прийнято заяву розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ"Агрофірма "Агросвіт" до розгляду та призначено судове засідання для розгляду заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" на 07.10.2020.

07.10.2020 від ПП "Обрій" надійшов відзив на заяву розпорядника майна Лукашука В.В., відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволені заяви про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" на 07.10.2020.

07.10.2020 від розпорядника майна надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами проведення судового засідання 07.10.2020 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено про відкладення розгляду заяви у судовому засіданні на 19.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 відкладено судове засідання з розгляду заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" на 28.10.2020.

28.10.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Мартинюка С.В. на лікарняному в період з 27.10.20 по 06.11.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) на 25.11.2020.

В обґрунтування заяви, розпорядник майна посилається на те, що 21.01.2020 року розпорядником майна була отримана від Приватного підприємства "Обрій" (далі - ПП "Обрій" або Відповідач) заява про визнання грошових вимог, відповідно до якої ПП "Обрій" просить визнати грошові вимоги та включити до реєстру вимог кредиторів Боржника: заборгованість за договором поставки № 10104-СЗР/17 від 01.04.2017 (далі - договір від 01.04.2017) в розмірі 8 412 164,39 грн.; заборгованість за договором постачання № 12706 від 27.06.2017 (далі - договір від 27.06.2017) в розмірі 1 510 787,22 грн.; заборгованість за договором постачання № 10106 від 01.06.2017 (далі - договір від 01.06.2017) в розмірі 2 752 987,83 грн.; заборгованість за договором поставки № 12310 від 23.10.2018 (далі - договір від 23.10.2018) в розмірі 346 979,99 грн. Зазначає, що розпорядником майна з відкритих джерел інформації було встановлено, що на час укладення оспорюваних договорів від 01.04.2017, від 27.06.2017, від 01.06.2017 та від 23.10.2018 ОСОБА_1 був засновником (співзасновником) та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) як СТОВ "Агрофірма "Агросвіт", так і ПП "Обрій" договори від імені СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" та від імені ПП "Обрій" були підписані однією особою - ОСОБА_1 , який є заінтересованою особою стосовно боржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

Між ПП "Обрій" (продавець) та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" (покупець) укладено договір поставки № 10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договором постачання № 12706 від 27.06.2017, договір постачання № 10106 від 01.06.2017 та договір поставки № 12310 від 23.10.2018.

За умовами яких продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар.

На підтвердження виконання договорів, при зверненні з грошовими вимогами до боржника, ПП "Обрій" надано видаткові накладні, податкові накладні, книга складського обліку матеріалів та акти звіряння взаємних розрахунків, копії яких розпорядником майна надано до матеріалів справи.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог; правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Таким чином, ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період трьох років до відкриття справи про банкрутство або після відкриття справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня відкриття справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, частиною 1 ст. 42 Кодексу встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Кодексі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми.

Оскаржувані правочини відбулись в межах трирічного строку, що передував відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними, виходячи з наступного.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони.

Правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.п. 1-3, 5-6 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 234 Цивільного кодексу України передбачає, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суд повинен встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно, а його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (у даному випадку - заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги боргу).

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Спеціальними нормами в окремих сферах передбачено, що правочини про відчуження, обтяження активів або прийняття зобов`язань особою, вчинені особою з метою уникнення виконання іншого майнового зобов`язання цієї особи або з метою унеможливити задоволення вимоги стягувача за рахунок майна, є за певних умов нікчемними або можуть бути визнані недійсними. У юридичній науці такі правочини відомі як фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду інтересам кредиторів).

Загальної норми, яка б безпосередньо встановлювала нікчемність або можливість бути визнаними недійсними договорів, які мають такий юридичний дефект, цивільне законодавство не містить.

У той же час однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами 2, 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, а тому у разі, якщо сторони, які укладають договір, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, то правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), з одночасним посиланням на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Згідно зі статтею 512 ЦК України правочин з відступлення права вимоги є однією з форм заміни кредитора у зобов`язанні, за наслідками вчинення якого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

У частині 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на наведені вище критерії недійсності фраудаторного правочину, як фіктивного, заявник, з урахуванням сутності принципу змагальності господарського судочинства, має довести, що сторони оспорюваного ним договору, діючи очевидно недобросовісно та зловживаючи правами на шкоду кредитору мали спільний умисел на використання правочину.

Заявником було зазначено, що боржник уклав оскаржувані договори із заінтересованою особою, оскільки директорам як продавця ПП "Обрій", так і покупця СТОВ"Агрофірма "Агросвіт" є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства заінтересованими особами стосовно боржника є юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Укладення ОСОБА_1 оскаржуваних договорів, як директором ПП "Обрій", так і СТОВ"Агрофірма "Агросвіт" може свідчити про заінтересованість ОСОБА_1 , проте не доводить умислу на використання правочину для нанесення шкоди кредиторам та уникненню від виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Заявником не доведено фіктивності господарських операцій, вчинених на виконання оскаржуваних договорів, так само як і не доведено фіктивності чи несправжності первинних документів на підставі яких відбувалась поставка за оскаржуваними договорами.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ"Агрофірма "Агросвіт".

Керуючись ст. 3-4, 12, 73-74, 76-79, 118, 129, 233, 235-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 2, 7, 42, 60-61, п. 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (вих.№02-08/419 від 15.05.2020) про визнання недійсними договору поставки №10104-СЗР/17 від 01.04.2017, договору постачання №12706 від 27.06.2017, договору постачання №10106 від 01.06.2017, договору поставки №12310 від 23.10.2018, укладених між ПП "Обрій" та СТОВ"Агрофірма "Агросвіт" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 25.11.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 30.11.2020.

Суддя С.В. Мартинюк