РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2020Справа № 910/1850/20

За позовом першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл Київ";

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельних ділянок.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від прокуратури: Колодяжна А.В., довіреність № 036177 від 04.11.15, ;

Від позивача: Подоляк Р.Ю., довіреність № 225-КМГ-4342 від 28.07.20, ;

Від відповідача: не з`явилися, , ;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл Київ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельних ділянок, в якій заявник просить:

- розірвати договір оренди земельних ділянок, укладений між Київською міською радою (вул. Хрещатик, 36, місто Київ, 01044, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "СОКІЛ КИЇВ" (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ), зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у книзі записів державної реєстрації договорів 02.07.2008 за № 78-6-00545;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "СОКІЛ КИЇВ" (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ) повернути Київській міській раді (вул. Хрещатик, 36, місто Київ, 01044, ) земельну ділянку площею 6,6227 га (кадастровий номер :85:875:0003), яка розташована на вулиці Міській в Оболонському районі міста Києва у стані, придатному для її подальшого використання;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "СОКІЛ КИЇВ" (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ) повернути Київській міській раді (вул. Хрещатик, 36, місто Київ, 01044, ) земельну ділянку площею 21,9691 га (кадастровий номер :85:876:0001), яка розташована на вулиці Міській в Оболонському районі міста Києва у стані, придатному для її подальшого використання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі № 910/1850/20 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 25.02.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 відкладено підготовче засідання до 16.04.2020.

Підготовче засідання, призначене на 16.04.2020, не відбулося у зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2020 підготовче засідання призначено на 11.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/1850/20 до судового розгляду по суті на 04.09.2020.

У судових засіданнях 04.09.2020, 08.09.2020 та 03.11.2020 оголошувалась перерва в слуханні справи по суті.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні 17.11.2020 р. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 17.11.2020 своїх повноважних представників не направив, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Будь яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходили.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/1850/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Рішенням Київської міської ради від 27.12.2007р. №1587/4420 передано Відповідачу за умови виконання у довгострокову оренду на 15 років земельні ділянки загальною площею 28,59 га для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу з льодовим стадіоном і адміністративною будівлею на вул. Міській в Оболонському районі м. Києва за рахунок земель Пуща-Водицького лісництва Святошинського лісопаркового господарства, з них: ділянку №1 - площею 6,62 га; ділянку №2 - площею 21,97 га.

На підставі зазначеного рішення між позивачем та відповідачем 20.06.2008р. був укладений договір оренди земельних ділянок, відповідно до якого Позивач за актом приймання-передачі передав, а Відповідач прийняв в оренду земельні ділянки, визначені цим договором.

Відповідно до п.2.1. договору об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельні ділянки з наступними характеристиками: місце розташування вул. Міська в Оболонському районі м. Києва; розмір: ділянка з кадастровим номером :85:875:0003 - 66227 кв. м.; ділянка з кадастровим номером :85:876:0001 - 219691 кв. м.; цільове призначення - для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу з льодовим стадіоном і адміністративною будівлею; кадастровий номер - :85:875:0003, :85:876:0001. Згідно з п.3.1. договору договір укладено на 15 років.

Відповідно до п.4.1 договору орендна плата за земельні ділянки становить платіж, який орендар самостійно розраховує та вносить орендодавцеві за користування земельними ділянками грошовій формі. Згідно з п.4.2 договору річна орендна плата за земельні ділянки встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативно-грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Відповідно до п.4.7. договору орендна плата вноситься орендарем рівними частинами за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п.8.4 договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п.11.4 договору договір може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця в разі, коли орендар систематично не сплачує орендну плату (протягом півроку).

Згідно з п.11.5 договору договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього договору.

Відповідно до п.11.8 договору у разі припинення або розірвання цього договору Відповідач зобов`язаний повернути Позивачеві земельну ділянку, на умовах, визначених цим договором. У разі невиконання Відповідачем обов`язку щодо умов повернення Позивачеві земельної ділянки Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачеві завдані збитки.

Вказаний договір зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 02.07.2008 за № 78-6-00545 у книзі записів державної реєстрації договорів.

У матеріалах справи наявний акт обстеження земельної ділянки №19-0665-05 від 26.09.2019р., за результатами обстеження Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) земельної ділянки за адресою вул. вул. Міська (кадастровий номер :85:875:0003) встановлено, що спірні земельні ділянки вільні від забудови, будівництво не розпочато та не ведеться. На земельних ділянках ростуть зелені насадження (ліс).

Згідно з листа Головного управління ДПС в м. Києві № 4759/9/26-15-10-07-38 від 30.10.2019, станом на 24.10.2019, за ТОВ «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» обліковується податковий борг по орендній платі за землю в розмірі 525 627, 63 грн., який виник з 30.08.2019.

Відповідно до листа Головного управління ДПС в м. Києві № 6363/9/26-15-10-07-38 від 07.11.2019, станом на 31.10.2019, за ТОВ «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» обліковується податковий борг по орендній платі за землю в розмірі 790 019,15 грн.

Згідно з листа Головного управління ДПС в м. Києві № 12104/9/26-15-10-07-38 від 12.12.2019, станом на 11.12.2019, за ТОВ «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» обліковується податковий борг по орендній платі за землю в розмірі 1 054 410,62 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДПС в м. Києві № 2779/9/26-15-10-07-38 від 27.01.2020, станом на 27.01.2020, за ТОВ «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» обліковується податковий борг по орендній платі за землю в розмірі 1 318 802,09 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є в тому числі систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

З наведених норм права та правоположень вбачається, що правовою природою договору оренди є надання власником майна іншій особі в користування за плату. Отже, власник передає іншій особі у володіння та користування майно з метою отримувати за це певну плату. Відповідно систематична несплата орендарем орендної плати за користування майном порушує саму сутність договору оренди, позбавляє орендодавця тих коштів, за ради отримання яких він власне і укладав договір оренди, та відповідно істотно порушує умови договору оренди.

В даному випадку Київська громада, як власник спірних земельних ділянок, в особі Позивача у 2008 році передала Відповідачу в оренду земельні ділянки з метою отримання в бюджет міста коштів у вигляді орендної плати та побудови спортивно-оздоровчого комплексу з льодовим стадіоном для потреб громади.

Як вбачається з матеріалів справи за 12 років користування спірними земельними ділянками, відповідач до будівництва спортивно-оздоровчого комплексу не приступив, дані земельні ділянки не огороджені, на них ростуть зелені насадження (ліс). Також під час користування земельними ділянками відповідач постійно порушує свої зобов`язання зі сплати орендної плати, внаслідок чого за ТОВ «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» обліковується борг по орендній платі за землю станом на 27.01.2020 в розмірі 1 318 802,09 грн.

З наведеного вбачається, що Відповідач протягом тривалого часу систематично істотно порушує умови договору оренди щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками, внаслідок чого Київська громада не отримує до бюджету міста грошові кошти, на які вона розраховувала, укладаючи спірні договори оренди.

Відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів прокурора, або доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості з орендною плати за землю, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Київська міська рада в силу наданих їй повноважень як власника землі повинна була знати про допущену ТОВ «Хокейний клуб «Сокіл Київ» заборгованість з орендної плати та невжиття товариством заходів щодо будівництва спортивно-оздоровчого комплексу з льодовим стадіоном і адміністративною будівлею. Крім того, 24.09.2019 та 25.09.2019 Київською місцевою прокуратурою № 5 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу та Київської міської ради направлялися листи щодо використання спірної земельної ділянки з порушенням умов договору оренди. Таким чином, Київська міська рада з вересня 2019 року вже достеменно знала від прокурора про допущені порушення законодавства та умов договору. В той же час, органом місцевого самоврядування належних заходів щодо захисту прав та інтересів територіальної громади міста Києва не вжито.

Враховуючи вищевикладене, cуд вважає, що підстави для представництва прокурором інтересів держави у даній справі є обгрунтованими та належним чином доведеними.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельних ділянок, укладений між Київською міською радою (вул. Хрещатик, 36, місто Київ, 01044, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ), зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у книзі записів державної реєстрації договорів 02.07.2008 за № 78-6-00545.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ) повернути Київській міській раді (вул. Хрещатик, 36, місто Київ, 01044, ) земельну ділянку площею 6,6227 та (кадастровий номер :85:875:0003), яка розташована на вулиці Міській в Оболонському районі міста Києва у стані, придатному для її подальшого використання.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ) повернути Київській міській раді (вул. Хрещатик, 36, місто Київ, 01044, ) земельну ділянку площею 21,9691 га (кадастровий номер :85:876:0001), яка розташована на вулиці Міській в Оболонському районі міста Києва у стані, придатному для її подальшого використання.

5. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Хокейний клуб «СОКІЛ КИЇВ» (вул. Борисоглібська, 6, корпус Б, місто Київ, 04070, ) на користь Київської міської прокуратури (, банк ДКСУ, м. Київ, код банку 820172, р/р 1062, код класифікації видатків бюджету - 2800) 6 306 (шість тисяч триста шість) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2020

Суддя О.В. Мандриченко