РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2020Справа № 910/13214/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Центрального госпіталю МВС України (04116, м.Київ, вул. Бердичівська, 1, )

до Офісу Генерального прокурора (01011, м.Київ, вул.Різницька,буд.13/15, )

про стягнення 31 214,01 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Центральний госпіталь МВС України звернувся з позовом до Офісу Генерального прокурора про стягнення 31 214,01 грн заборгованості за надані послуги згідно договору про надання медичних послуг № 58 від 11.02.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання договірних відносин позивачем у листопаді було надано відповідачу медичні послуги лікування працівників на загальну суму 55 993,85 грн, яка за узгодженням сторін підлягала сплаті за рахунком № 19МедПер-153 від 06.12.2019 у сумі 24 779,84 грн у 2019, та залишку суми 31 214,01 грн у 2020 році, проте відповідач здійснивши оплату лише по вказаному рахунку, акт виконаних робіт на суму 31 214,01 грн не підписав, вартість отриманих послуг не сплив безпідставно посилаючись на неможливість виконання зобов`язань поза межами бюджетних асигнувань 2019 бюджетного року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020, вказану позовну заяву Центрального госпіталю МВС України передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.09.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав, у т.ч. строк для подання відповідачем заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, позивач отримав ухвалу суду від 24.09.2020 - 28.09.2020, відповідач - 28.09.2020.

16.10.2020 відповідач засобами поштового зв`язку (відправлено 13.10.2020) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому пояснив, що Генеральною прокуратурою України з урахуванням бюджетного законодавства протягом 2019 року було забезпечено здійснення вчасної реєстрації та оплати бюджетних зобов`язань у період дії та в межах обсягу бюджетних зобов`язань, визначених договором, зокрема додатковою угодою № 1 від 14.11.2019 до договору вартість послуг склала 140 995,00 грн. Враховуючи, що медичні послуги на спірну суму надано у минулому бюджетному періоді (листопад-грудень 2019 року), і їх прийняття не здійснено уповноваженими особами, зазначені послуги у 2020 оплаті не підлягають, бюджетні зобов`язання за ними не виникають, з огляду на вказані обставини учасник справи просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

26.10.2020 позивач на аргументи відповідача подав заперечення на відзив.

05.11.2020 відповідач звернувся до суду із запереченнями на відповідь на відзив, відповідно до змісту яких вказав на безпідставність заявлених вимог та відсутність обов`язку оплати відповідно до ч. 1, 3 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 між позивачем - Центральний госпіталь Міністерства внутрішніх справ України (виконавцем за договором) та відповідачем- Генеральною прокуратурою України (замовником) був укладений договір № 58 про надання медичних послуг, за умовами якого виконавець зобов`язався у 2019 році надати працівникам Генеральної прокуратури України та пенсіонерам Генеральної прокуратури України (надалі - пацієнти) медичні послуги (консультативну медичну допомогу та стаціонарне лікування) (далі - Послуги) (згідно з ДК 021:20-2 Послуги у сфері охорони здоров`я різні), а Замовник зобов`язується оплатити надані Послуги в порядку, передбаченому цим Договором.

Згідно п.1.2 договору визначено, що обсяг послуг може бути зменшений в залежності від реального фінансування видатків замовника на ці цілі шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди.

Відповідно до п.3.1 договору, загальна сума договору на 2019 рік складає 180 995,00 гривень.

Додатковою угодою № 1 від 14.11.2019 до договору сторонами внесено зміни до п.3.1 договору, зменшивши ціну договору на 40 000,00 грн, і встановили, що загальна сума договору на 2019 рік складає 140 995,00 грн.

Згідно п.3.3 договору, оплата наданих послуг здійснюється замовником по безготівковому розрахунку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 календарних днів з дати підписання обома сторонами Акту наданих послуг/виконаних робіт, складених виконавцем відповідно до фактичного обсягу наданих послуг, із зазначенням наданих послуг окремо по кожному пацієнту.

Замовник протягом 3-х робочих днів з дати отримання Акту наданих послуг/виконаних робіт зобов`язаний надати Виконавцю підписаний Акт або мотивовану відмову від його підписання в письмовій формі. У разі висунення замовником мотивованої відмови від підписання Акту наданих послуг/виконаних робіт в письмовій формі, сторонами складається протокол з переліком зауважень. Замовник оплачує надані послуги лише після досягнення сторонами згоди з усіх питань, які були підставою для складення відповідного протоколу.

Відповідно до п.3.4 договору, замовник здійснює оплату фактично наданих послуг, згідно тарифів на платні послуги з медичного обслуговування, які надає Центральний госпіталь МВС України що додаються.

Термін надання послуг: січень-грудень 2019 року (п.3.8 договору).

Відповідно до п.8.1, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2019, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Відповідно до Списку працівників Генеральної прокуратури України, які знаходились на лікуванні в ЦГ МВС України у листопаді 2019 році, позивачем було надано послуги лікування 7-ми пацієнтам, на загальну суму 55 993,85 грн. Факт надання послуг медичного лікування вказаних осіб та вартість послуг лікування позивачем відповідачем не заперечується.

З метою здійснення розрахунків позивачем сформовано для оплати вартості медичних послуг у листопаді 2019, рахунки № 19МедПер-153 від 06.12.2019 на суму 24 779,84 грн та № 20МедПер-162 на суму 31 214,00 грн, сформувавши окремі списки пацієнтів на вказані суму послуг по окремих рахунках.

Як зазначає позивач, за домовленістю із відповідачем вартість наданих у листопаді 2019 послуг лікування була розділена на два рахунки із домовленістю про оплату суми 24 779,89 грн у 2019 та решти у 2020 році, в подальшому рахунок № 19МедПер-153 від 06.12.2019 на суму 24 779,84 грн оплачено відповідачем у повному обсязі, у зв`язку із несплатою суми 31 214,01 грн у відповідача виникла заборгованість.

23.01.2020 позивач звернувся до відповідача листом № 33/4-172 із вимогою про оплату 31 214,01 грн вартості наданих послуг у листопаді 2019 по договору № 58 від 11.02.2019 із загальної суми 55 993,85 грн та надав рахунок на оплату, акт виконаних робіт.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 21-556вих20 від 07.02.2020 повідомив, що всі взяті бюджетні та фінансові зобов`язання, передбачені його кошторисом у 2019 році на медичне обслуговування використані та сплачені відповідно до умов договору № 58 від 11.02.2019 у повному обсязі.

20.03.2020 позивач претензією № 33/4-523 повторно висловив вимогу про погашення 31 214,01 грн боргу.

Листом № 34/2-127вих-20 від 22.04.2020 відповідач зазначив про неможливість проведення оплати враховуючи вимоги бюджетного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 31214,01 грн вартості послуг, що залишились неоплаченими.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проаналізувавши правовідносини сторін та умови договору № 58 про надання медичних послуг від 11.02.2019, надані докази в їх сукупності, враховуючи вірогідність доказів, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування доведено, а відповідачем не оспорюється факт надання послуг за договором на спірну суму.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за надані послуги становить 31 214,00 грн.

За умовами п.3.3 договору, строк оплати наданих послуг пов`язаний із датою отримання та підписання сторонами акта наданих послуг/виконаних робіт.

З листування сторін вбачається, що у додатках до претензії № 33/4-172 від 23.01.2020 зазначено про надсилання відповідачем акта виконаних робіт та рахунку, вказана кореспонденція згідно штемпеля Офісу Генерального прокурора на листі, доданому до відзиву, отримана 07.02.2020.

Відповідно до наданого відповідачем примірника Акта виконаних робіт (надання послуг) № 20МЕДПЕр-162 на суму 31 214,01 грн, вказаний акт підписаний лише зі сторони виконавця.

Докази висловлення відповідачем вмотивованої відмови від прийняття цих послуг та підписання акта виконаних робіт, заперечень щодо їх вартості, зазначеної в акті та у рахунку № 20МедПер-162 на суму 31 214,00 грн, суду не надано.

Твердження відповідача, викладені у листах від 07.02.2020, 22.04.2020 та висловленні у процесі розгляду даної справи про відсутність зобов`язання з оплати послуг через відсутність бюджетних асигнувань, не є доказами наявності підстав для звільнення від обов`язку оплати вказаних послуг на спірну суму.

Так, відповідно до положень ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Водночас, статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Тож, фактично отримуючи послуги на спірну суму, саме на відповідача покладено обов`язок щодо контролю, внесенні змін щодо збільшення, коригування бюджетних асигнувань за вказаними зобов`язаннями.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманого товару у заявленій сумі 31 214,01 грн. по договору є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 31 214,01 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Центрального госпіталю МВС України є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Офісу Генерального прокурора (01011, м.Київ, вул.Різницька,буд.13/15, ) на користь Центрального госпіталю МВС України (04116, м.Київ, вул. Бердичівська, 1, ) 31 214 (тридцять одну тисячу двісті чотирнадцять) грн. 01 коп заборгованості, 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак