ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

19 листопада 2020 року Справа № 926/472/20

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

до Фізичної особи-підприємця Жарова Степана Федоровича, м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Вищий державний навчальний заклад України "Буковинський державний медичний університет"

про стягнення коштів за використання державного майна в розмірі 6475,35 грн

представники:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (далі Регіональне відділення ФДМУ) звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Жарова Степана Федоровича (далі ФОП Жаров С.Ф.) про стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України кошти за використання державного майна.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.10.2017 між Регіональним відділенням ФДМУ по Чернівецькій області та ФОП Жаровим С.Ф. укладено договір оренди №587 нерухомого майна, за умовами якого відповідачу передано в користування частину вбудованого приміщення (1-4) першого поверху будівлі гуртожитку (літ.А) площею 8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Чорноморська, 15а та перебуває на балансі ВДНЗ України "Буковинський державний медичний університет", з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи, строком до 04.10.2020.

Утім ФОП Жаров С.Ф. у порушення умов договору використовував об`єкт оренди не відповідно до мети оренди, а також незаконно використовував додаткову площу 20,10 кв.м. указаного приміщення з метою розміщення торговельного об`єкту без жодних правовстановлюючих документів, чим спричинено шкоду державі й, у відповідності до розрахунку, здійсненого згідно з Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, відповідач повинен відшкодувати (з урахуванням збільшених позовних вимог) 16712,70 грн за період з 12.11.2019 по 30.06.2020.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на таке:

1) ним не здійснювалось самозахоплення додаткової площі приміщення будівлі гуртожитку та не використовувався об`єкт оренди не за призначенням;

2) Регіональним відділенням ФДМУ його не повідомлено про день та час проведення перевірки приміщення, чим порушено його права;

3) позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Вищий державний навчальний заклад України "Буковинський державний медичний університет" своїм правом на подання письмових пояснень по суті справи не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2020 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 03.03.2020 прийнято позовну заяву Регіонального відділення ФДМУ та відкрито загальне позовне провадження у справі № 926/472/20, призначено підготовче засідання на 24.03.2020, а також установлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Втім ухвалою від 24.03.2020 суд залишив позовну заяву без руху на підставі ч.2 ст.162, ч.5 ст.164, ч.11 ст.176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки встановив, що вона підписана неуповноваженою на те особою.

Після усунення недоліків позову суд ухвалою від 22.05.2020 прийняв позовну заяву, призначив підготовче засідання на 16.06.2020 та встановив відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 16.06.2020 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Вищий державний навчальний заклад України Буковинський державний медичний університет та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 01.07.2020.

За наслідками підготовчого засідання 01.07.2020 суд відклав розгляд справи на 15.07.2020 для надання відповідачу можливості ознайомитись з матеріалами справи та підготовки відзиву на позов.

Ухвалою від 15.07.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 21.07.2020.

Ухвалою суду від 21.07.2020 прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 08.09.2020.

У ході підготовчого засідання 08.09.2020 суд постановив ухвалу про повернення без розгляду клопотання відповідача від 08.09.2020 про відкладення розгляду справи, закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 24.09.2020.

Ухвалою суду від 24.09.2020 відкладено розгляд справи по суті на 20.10.2020.

Судове засідання 20.10.2020 не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Марущака І.В., про що учасники справи були сповіщені повідомленням керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання. Надалі суддя перебував у відпустці.

Востаннє ухвалою суду від 02 листопада 2020 року призначено судове засідання з розгляду справи № 926/472/20 по суті на 19 листопада 2020 року з повідомленням сторін та третіх осіб.

У судове засідання 19 листопада 2020 року сторони та Вищий державний навчальний заклад України "Буковинський державний медичний університет" явку своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною четвертою статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі представників позивача, відповідача і Вищого державного навчального закладу України "Буковинський державний медичний університет".

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

05.10.2017 між Регіональним відділенням ФДМУ по Чернівецькій області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Жаровим Степаном Федоровичем (орендар) укладено договір оренди №587 нерухомого майна, що належить до державної власності - частини вбудованого приміщення (1-4) першого поверху будівлі гуртожитку (літ.А) (реєстровий номер 02010971.1.ААААЛБ148) площею 8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Чорноморська, 15а (далі - Договір оренди), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30.06.2017 і становить за незалежною оцінкою 141557 грн (без ПДВ).

На підставі Договору оренди по акту приймання-передачі від 05.10.2017 року відповідачу передано в строкове платне користування частину вбудованого приміщення (1-4) першого поверху будівлі гуртожитку (літ.А) площею 8 кв.м. (реєстровий номер 02010971.1.ААААЛБ148), що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Чорноморська, 15а, що перебуває на балансі Вищого державного навчального закладу України "Буковинський державний медичний університет", з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі.

За умовами Договору оренди, зокрема:

- майно передається в оренду з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі (п. 1.2);

- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2017 року) - 472,80 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень, вересень, жовтень 2017 року (п. 3.1);

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п.п. 3.3, 3.4);

- орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні (50% до 50%) не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.5);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з Орендаря до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7).

Сторони договору погодили, що договір буде достроково розірвано на вимогу Орендаря (в т.ч. за ініціативою Балансоутримувача), якщо Орендар користується майном не відповідно до умов договору (п. 10.8).

Згідно з пунктом 10.1 договір укладено строком на 2 роки: з 05 жовтня 2017 року по 04 жовтня 2019 року включно.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України № 231 від 06.03.2019 р. "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України" утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях як юридичну особу публічного права шляхом злиття Регіональних відділень Фонду державного майна по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

Цим же наказом (п. 2) Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях визначено правонаступником майна, прав та обов`язків РВ ФДМУ по Івано-Франківській області, РВ ФДМУ по Чернівецькій області та РВ ФДМУ по Тернопільській області.

Також установлено, що регіональні відділення Фонду держмайна, які реорганізовуються шляхом злиття, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до видання наказу Фонду державного майна України про можливість забезпечення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях здійснення повноважень та виконання функцій.

Наказом Фонду державного майна України від 14.03.2019 р. № 255 затверджено Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, а наказом від 11.06.2019 р. № 555 затверджено зміни до названого Положення, відповідно до яких Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області.

Згідно з наказом Фонду державного майна України від 18.06.2019 р. № 578 днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях визначено 20 червня 2019 року.

Державна реєстрація новоутвореної юридичної особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях проведена 18.03.2019 року.

Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях відкрито рахунки в Державній казначейській службі.

Натомість, наказом Фонду державного майна України від 20.06.2019 р. № 596 визнано таким, що втратило чинність, зокрема, Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області, затверджене наказом ФДМУ від 02.10.2012 р. № 3607.

Разом з тим, Фондом державного майна України, якому відповідно до статті 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" підпорядковуються регіональні відділення Фонду, визначено, що майно, права та обов`язки РВ ФДМУ по Чернівецькій області перейшли в установленому порядку до правонаступника - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

У подальшому, 31.10.2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Жаровим Степаном Федоровичем (орендар) укладено договір, яким викладено в новій редакції договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №587 від 05.10.2017.

Відповідно до пункту 10.6 Договору від 31.10.2019 року реорганізація орендодавця не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору.

У договорі оренди №587 від 05.10.2017 (що викладається в новій редакції) сторони погодили продовжити його термін на 1 рік, а саме: з « 05» жовтня 2019 року» по з « 04» жовтня 2020 року включно (пункт 10.1).

12 листопада 2019 робочою групою Регіонального відділення ФДМУ, відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 21.06.2018 №19693/1/0-18 щодо вжиття заходів з проведення перевірок із залученням місцевих державних адміністрації та уповноважених органів управління для виявлення фактів ухилення від сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України за використання державного майна і оренди зазначеного майна, Фонду державного майна України від 27.06.2018 № К/29 (зі змінами), згідно із наказом від 24.07.2019 №28 (із змінами, внесеними наказом №57 від 12.08.2019 та №100 від 18.09.2019), проведена виїзна перевірка стану використання нерухомого державного майна, що перебуває на балансі ВДНЗ України "Буковинський державний медичний університет", про що складено акт (довідку) №65 «Про результати виїзної перевірки використання державного майна 02010971 Вищий державний навчальний заклад України «Буковинський державний медичний університет», під час якої виявлено, що приміщення (1-4) загальною площею 28,10 кв.м. (згідно поповерхового плану) першого поверху будівлі гуртожитку (літ.А), розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Чорноморська, 15а, використовується ФОП Жаровим С.Ф. з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу:

- продовольчих товарів - 26,10 кв.м. (орендна ставка 8%);

- непродовольчих товарів - 2 кв.м. (орендна ставка 18%).

Натомість, згідно укладеного договору оренди державного майна №587 від 05.10.2017 зі змінами, ФОП Жаровим С.Ф. прийняв у строкове платне користування частину вбудованого вказаного вище приміщення (1-4) площею 8.00 кв.м., з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи у закладі освіти (орендна ставка 4%).

Таким чином, робочою групою встановлений факт використання об`єкта оренди не відповідно до мети оренди, а також незаконне використання орендарем додаткової площі, а саме: 20,10 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкту без укладеного в установленому законом порядку договору оренди.

13 листопада 2019 комісією ВДНЗ України "Буковинський державний медичний університет" в складі головного інженера, провідного юрисконсульта та провідного фахівця склали акт, яким установлено, що 12.11.2019 було проведено перевірку додержання вимог чинного законодавства в частині користування орендованим майном ФОП Жаровим С.Ф., під час якого виявлено факт неналежного використання орендованого приміщення, що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Чорноморська, 15а. Перевіркою встановлено, що всупереч вимог договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №587 від 05.10.2017 року, ФОП Жаров С.Ф. самовільно, без погодження з орендодавцем та балансоутримувачем зайняв приміщення, що перебуває на балансі БДМУ, загальною площею 28,1 кв.м.; в орендованому ним приміщенні розмістив торгову точку з продажу продовольчих товарів, а також побутової хімії, що є порушенням умов договору.

18.12.2019 року відповідачу надіслано лист № 18-122-01174 з вимогою припинити торгівлю продовольчими та непродовольчими товарами, звільнити частину приміщення, що використовується без укладеного в установленому порядку договору оренди, сплатити кошти, недоотримані Держбюджетом внаслідок використання не за призначенням об`єкта оренди, (в тому числі використання додаткових площ), а також повернути Балансоутримувачу за актом приймання-передавання нерухоме майно, що є предметом договору оренди №587 від 05.10.2017 (зі змінами від 31.10.2019).

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За змістом статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями статті 762 ЦК України унормовано, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічно статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із змісту позову слідує, що Регіональне відділення ФДМУ просить суд стягнути з ФОП Жарова С.Ф. 16712,70 грн завданої шкоди за використання державного майна, а саме: 1) частини вбудованого приміщення (1-4) першого поверху будівлі гуртожитку (літ.А) площею 8 кв.м., яке використовувалось не відповідно до мети оренди; 2) частини додаткової площі вказаного приміщення, а саме 20,10 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкту без укладеного в установленому законом порядку договору оренди (на підставі ст. 1166 ЦК України).

З огляду на принцип «суд знає закон (jura novit curia)», суд при здійсненні правової кваліфікації спірних відносин виходить зі змісту позовної вимоги, а не її назви.

Пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України унормовано, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника майна.

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

У той же час відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Із договору оренди №587 від 05.10.2017, укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ по Чернівецькій області та ФОП Жаровим С.Ф. (орендар), а саме із пункту 1.2 випливає, що майно передано в оренду з метою розміщення буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем на підтвердження позовних вимог надано акт (довідку) від 12.11.2019 №65 «Про результати виїзної перевірки використання державного майна 02010971 Вищий державний навчальний заклад України «Буковинський державний медичний університет» яка проведена робочою групою Регіонального відділення ФДМУ відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 21.06.2018 №19693/1/0-18 щодо вжиття заходів з проведення перевірок із залученням місцевих державних адміністрації та уповноважених органів управління для виявлення фактів ухилення від сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України за використання державного майна і оренди зазначеного майна, Фонду державного майна України від 27.06.2018 № К/29 (зі змінами), згідно із наказом від 24.07.2019 №28 (із змінами, внесеними наказом №57 від 12.08.2019 та №100 від 18.09.2019).

Крім того, актом від 13.11.2019, складеним комісією університету в складі головного інженера, провідного юрисконсульта та провідного фахівця, встановлено, що 12.11.2019 було проведено перевірку додержання вимог чинного законодавства в частині коригування орендованим майном ФОП Жаровим С.Ф., під час якого виявлено факт неналежного використання орендованого приміщення та незаконне використання орендарем додаткової площі, а саме 20,10 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкту без укладеного договору оренди.

За таких обставин, враховуючи наявність між сторонами договірних відносин щодо оренди частини вбудованого приміщення першого поверху будівлі гуртожитку, площею 8 кв.м., суд вважає, що до правовідносин з приводу використання вказаного об`єкта оренди не відповідно до мети оренди підлягають застосуванню норми матеріального права, які регулюють деліктні правовідносини.

Так, протиправна поведінка ФОП Жарова С.Ф. полягає у використанні об`єкта оренди не відповідно до мети. яка передбачена в договорі; наявність шкоди полягає в тому, що за умови укладання договору оренди державного нерухомого майна площею 8 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу продовольчих товарів розмір орендної плати, яка підлягала б перерахуванню до Державного бюджету, становив би більше, ніж було фактично сплачено ФОП Жаровим С.Ф. (Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою полягає в тому, що у разі укладення договору оренди на площі, що дійсно використовуються ФОП Жаровим С.Ф. із метою розміщення торговельного об`єкту з продажу продовольчих товарів та непродовольчих товарів (на законних підставах), Держава отримала б кошти в тому розмірі, який чітко визначається за Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою КМУ від 04.10.1995 р. №786; вина відповідача полягає в тому, що він, як орендар, погодилося із усіма істотними умовами договору оренди №587 від 05.10.2017р. (зокрема. площею, необхідною для здійснення своєї підприємницької діяльності та метою її використання) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору належним чином, а тому усвідомлював протиправність своїх дій, самовільно використовуючи об`єкт оренди з іншою метою ніж та, що була обумовлена сторонами в договорі та відповідно погоджена в установленому законом порядку.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в діях відповідача наявні ознаки цивільного правопорушення, а саме вина та дії (протиправна поведінка) відповідача спрямовані на самовільне використання об`єкта оренди - приміщення гуртожитку не за призначенням без достатніх на те підстав, що встановлені актами, внаслідок чого державі завдано шкоди, яка розрахована позивачем відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 №786, також наявний причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Відтак, до правовідносин щодо незаконного використання орендарем додаткової площі 20,10 кв.м. нежитлового приміщення підлягають застосуванню норми матеріального права, які регулюють кондиційні правовідносини, так як відбулося набуття відповідачем майна позивача за відсутності правової підстави. При цьому між сторонами відсутні договірні правовідносини щодо використання цієї частини нерухомого майна.

З огляду на викладене відповідач, як фактичний користувач нерухомим державним майном без достатньої правової підстави за рахунок власника цього приміщення зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ним, зобов`язаний повернути ці кошти власнику приміщення на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За приписами частин 1 і 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тому суд констатує, що позивач належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами довів факт використання об`єкта оренди (8 кв.м.) не відповідно до мети оренди та незаконне використання орендарем додаткової площі 20,10 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкту без укладеного договору оренди 12.11.2019 (1 день), що є підставою для стягнення коштів за використання державного майна за цей період.

Згідно додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 року №786, при розміщенні торговельних об`єктів з продажу непродовольчих товарів застосовується орендна ставка в розмірі 18%, при розміщенні торговельних об`єктів з продажу продовольчих товарів. крім товарів підакцизної групи застосовується орендна ставка в розмірі 8% від оціночної вартості орендованих приміщень.

Згідно розрахунку позивача, орендна плата за листопад 2019 року становить 568,69 грн (568,12 - орендна ставка 4%, площа 8 кв.м. х індекс інфляції за листопад).

568,69 грн : 30 днів місяця = 18,96 грн орендна плата за один день листопада 2019.

568,69 грн : 8 кв.м. (площа згідно договору) х 26,10 кв.м. (площа оренди всупереч меті договору (6 кв.м.) та площа зайнята безпідставно (20,10 кв.м.): 4% (орендна ставка згідно договору) х 8% (орендна ставка, яку повинен був платити відповідач, використовуючи приміщення з такою метою згідно Методики) = 3710,70 грн.

568,69 грн : 8 кв.м. (площа згідно договору) х 2,0 кв.м. (площа оренди всупереч меті договору): 4% (орендна ставка згідно договору) х 18% (орендна ставка, яку повинен був платити відповідач, використовуючи приміщення з такою метою згідно Методики) = 639,78 грн.

3710,70 грн + 639,78 грн = 4350,48 грн (повинен був би відповідач оплатити орендної плати за зайняту площу згідно Методики за повний листопад 2019).

4350,48 грн : 30 днів листопада = 145,02 грн (повинен був би відповідач оплатити орендної плати за зайняту площу згідно методики за один день листопада 2019).

145,02 грн - 18,96 грн (орендна плата, яку відповідач сплатив за оренду 8 кв.м. згідно умов договору за один день листопада 2019). = 126,06 грн.

За таких обставин, враховуючи наведений вище розрахунок орендної плати згідно Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 року №786, за 12.11.2019 (1 день) підлягає стягненню шкода у вигляді упущеної вигоди в розмірі 126,06 грн.

Разом з тим, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження незаконного використання орендарем додаткової площі нежитлового приміщення та використання об`єкта оренди не відповідно до мети оренди за період з 13.11.2019 по 30.06.2020 включно.

Також судом спростовуються доводи позивача щодо незаконного використання державного майна за період з 13.11.2019 по 30.06.2020, а саме:

частини вбудованого приміщення (1-4) першого поверху будівлі гуртожитку (літ.А) площею 8 кв.м., яке використовувалось не відповідно до мети оренди;

частини додаткової площі вказаного приміщення, а саме 20,10 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкту без укладеного в установленому законом порядку договору оренди.

Позивач посилається на те, що відповідач не звертався до нього для проведення перевірки, щодо встановлення звільнення відповідачем незаконно зайнятого державного майна та використання орендованої площі відповідно до мети договору. Позивачем не наведено, яким саме нормативним актом передбачено обов`язок відповідача, щодо такого звернення. Навпаки згідно вимог частин 1 і 3 статті 74 ГПК України саме позивач повинен був надати докази використання орендованого майна не за призначенням площею 8 кв.м. та докази самовільного зайняття відповідачем додаткової площі вказаного приміщення, а саме 20,10 кв.м. без укладення договору за період з 13.11.2019 по 30.06.2020 включно.

Відповідно в частині стягнення шкоди за період з 13.11.2019 по 30.06.2020 включно в сумі 16586,64 грн. необхідно відмовити за недоведеністю.

У свою чергу, відповідачем не спростовано факт самозахоплення додаткової площі приміщення будівлі гуртожитку та використання об`єкта оренди не за призначенням 12.11.2019.

Відповідач не надав суду доказів оскарження дій чи акту Регіонального відділення ФДМУ щодо порядку проведення вказаної вище виїзної перевірки стану використання нерухомого державного майна. При даному предметі позову та юрисдикції суд не дає оцінки підставам та порядку проведення перевірки позивачем, цим спростовуються посилання відповідача.

На підставі встановлених у цій справі обставин та зроблених висновків суд констатує, що позовні вимоги в частині стягнення з ФОП Жарова С.Ф. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях шкоди за використання державного майна за 12.11.2019 в сумі 126,06 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 4204 грн платіжними дорученнями №39 від 12.02.2020 та №231 від 15.11.2019.

Регіональне відділення ФДМУ в позовній заяві (з урахуванням збільшених позовних вимог) звернувся про стягнення коштів за використання державного майна в сумі 16712,70 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений станом на 01.01.2020 Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено 2102 грн. Відповідно поверненню підлягає 2102 грн (4204 - 2102).

Відповідно суд вирішив повернути з Державного бюджету України Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019, , банк платника отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р ІІА0142097, МФО 820172, класифікація видатків бюджету - 2800) судовий збір у сумі 2102 грн, сплачений платіжними дорученнями №39 від 12.02.2020 та №231 від 15.11.2019.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Жарова Степана Федоровича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019, ), в дохід Державного бюджету України шкоду за використання державного майна в розмірі 126,06 грн, за наступними реквізитами: Чернівецьке УК/м. Чернівці, 22080200, , Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАК) ІІА0024002.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Жарова Степана Федоровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Регіонального відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019, ) 15,77 грн відшкодування судового збору за наступними реквізитами: отримувач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, код 42891875, Банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р ІІА0142097, МФО 820172.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Повернути з Державного бюджету України Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019, , банк платника отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р ІІА0142097, МФО 820172, класифікація видатків бюджету - 2800) судовий збір у сумі 2102 грн, сплачений платіжними дорученнями №39 від 12.02.2020 та №231 від 15.11.2019.

6. З набранням рішення законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 30 листопада 2020 року.

Суддя І.В. Марущак