ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2020 Справа№ 914/2489/20

За скаргою: Приватного підприємства «ЯКЮ», м. Луцьк,

на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області С.С. Пирога

про визнання протиправною та скасування постанови від 01.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020

у справі №914/2489/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Плейнс Груп Україна», с. Велосілки Кам`янко Бузького району Львівської області,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман Агро», м. Рівне,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Один», м. Рівне,

про: зобов`язання виконати вимоги умови договорів,

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання А.П. Полянський

За участю представників сторін:

від скаржника: А. А. Алєксєєнко представник;

від стягувача: Р.В. Костур представник;

від виконавчої служби: не з`явився.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» про забезпечення позову у порядку п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України.

Ухвалою суду від 28.09.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМАН-АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА ОДИН» про забезпечення позову у порядку п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України у справі № 914/2489/20 задоволено, вжито заходів до забезпечення позову, а саме: заборонено ТОВ «ГЕРМАН-АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 43171270), ПП «ЯКЮ» (ідентифікаційний код ідентифікаційний код юридичної особи 35683961) та іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ТОВ «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» виконувати п. 1.1. Договору підряду № 3/2020 на виконання робіт з обробітку землі від 26.02.2020 року на земельних ділянках, за кадастровими номерами вказаними в ухвалі суду; вжито заходів до забезпечення позову, а саме: заборонено ТОВ «НИВА ОДИН» (ідентифікаційний код юридичної особи 41062985), ПП «ЯКЮ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35683961) та іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ТОВ «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» виконувати п. 1.1. Договору підряду № 4/2020 на виконання робіт з обробітку землі від 26.02.2020 року на земельних ділянках за кадастровими номерами вказаними в ухвалі суду.

На розгляд Господарського суду Львівської області 23.10.2020 (вх. №2731/20) надійшла скарга ПП «ЯКЮ» від 23.10.2020 року на постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 у справі №914/2489/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Плейнс Груп Україна» до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман Агро» до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Один» про зобов`язання виконати вимоги умови договорів, в якій скаржник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області С.С. Пирога про відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 у справі №914/2489/20.

Судом встановлено, що на виконання ухвали Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020, відповідно до супровідного листа від 19.10.2020 вих. № 914/2489/20/1/20, матеріали справи № 914/2489/20 були надіслані до Західного апеляційного господарського для здійснення апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 28.10.2020 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Приватного підприємства «ЯКЮ» на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області С.С. Пирога від 23.10.2020 року (вх. №2731/20 від 23.10.2020) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 у справі №914/2489/20 до повернення матеріалів справи на адресу Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 17.11.2020 скаргу Приватного підприємства «ЯКЮ», м. Луцьк, прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 30.11.2020.

В судове засідання 30.11.2020 представник виконавчої служби не з`явився.

В судове засідання 30.11.2020 представник скаржника з`явився. В обґрунтування поданої скарги зазначив наступне. В ухвалі Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 як виконавчому документі, окрім зазначення ТОВ «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» як стягувача, вказано боржниками ТОВ «Герман Агро», ТОВ «Нива Один», ПП «ЯКЮ».

Оскільки, на думку скаржника, поданий виконавцю виконавчий документ у вигляді ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020р. не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не володів підставами для відкриття виконавчого провадження, а був зобов`язаний повернути виконавчий документ заявнику.

Відтак, ПП «ЯКЮ» звернувся з скаргою до суду, оскільки, на його думку, наявні підстави для визнання протиправною та скасування постанови виконавця від 01.10.2020р. про відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020р. у справі №914/2489/20.

В судове засідання 30.11.2020 представник стягувача з`явився, подав заперечення від 30.11.2020 на скарги про відкриття виконавчих проваджень, в якому просить відмовити у задоволенні скарги ПП «ЯКЮ» на постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої та другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведені законодавчі норми, суд зобов`язаний розглянути подану скаргу у строки, передбачені законом, а тому вважає за необхідне розглядати подану скаргу за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Ухвалою суду від 28.09.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМАН-АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА ОДИН» про забезпечення позову у порядку п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України у справі № 914/2489/20 задоволено, вжито заходів до забезпечення позову, а саме: заборонено ТОВ «ГЕРМАН-АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 43171270), ПП «ЯКЮ» (ідентифікаційний код ідентифікаційний код юридичної особи 35683961) та іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ТОВ «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» виконувати п. 1.1. Договору підряду № 3/2020 на виконання робіт з обробітку землі від 26.02.2020 року на земельних ділянках, за кадастровими номерами вказаними в ухвалі суду; вжито заходів до забезпечення позову, а саме: заборонено ТОВ «НИВА ОДИН» (ідентифікаційний код юридичної особи 41062985), ПП «ЯКЮ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35683961) та іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ТОВ «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» виконувати п. 1.1. Договору підряду № 4/2020 на виконання робіт з обробітку землі від 26.02.2020 року на земельних ділянках за кадастровими номерами вказаними в ухвалі суду.

В обгрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що судом не конкретизовано хто саме розуміється під «іншими особами» та не визначено, в якій частині ухвалу суду необхідно виконувати ПП «ЯКЮ», а в якій іншим особам; не зазначено, що визначені судом зобов`язання є солідарними.

Скаржник зазначає, що виконавчий документ у вигляді ухвали суду від 28.09.2020 не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, виконавець не володів підставами для відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020р. у справі №914/2489/20.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги за скаргою є необґрунтовані та такі, що не підлягають до задоволення.

При постановленні ухвали, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 1 та 2 статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 339 Господарського процесуального кодексу України передбачає право на звернення із скаргою до суду. Так, даною статтею встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Так, заявник звернувся до суду з даною скаргою, оскільки вважає постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області С.С. Пирога від 01.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав наведених вище.

Так, скаржник заявляє, що Господарським судом Львівської області не конкретизовано, хто саме розуміється під «іншими особами».

У розрізі наведеного аргументу, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і обмежується на стадії виконання рішень тим, що поданню скарги повинне передувати порушення права відповідної особи, як це випливає із ч. 1 ст. 339 ГПК України.

Разом з тим, факт відсутності конкретизації у виконавчому документі поняття «інші особи» жодним чином не порушує права ПП «ЯКЮ». Відтак, покликання скаржника на даний аргумент, як на підставу для визнання протиправною постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження є не обґрунтованим.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Щодо посилання скаржника на невідповідність виконавчого документу вимогам вказаної вище норми Закону, як на підставу визнання протиправною та скасування постанови виконавця від 01.10.2020, то суд звертає увагу скаржника на те, що з аналізу п. 2 та п. 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 чітко вбачається розподіл «зобов`язань», які покладаються на конкретних осіб, а саме: ПП «ЯКЮ» заборонено вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ТОВ «ЦЕНТРАЛ ПЛЕЙНС ГРУП Україна» виконувати п. 1.1. Договорів підряду № 3/2020 та № 4/2020 на виконання робіт з обробітку землі від 26.02.2020 року на земельних ділянках, за визначеними кадастровими номерами.

Відтак даний аргумент скаржника спростовується змістом резолютивної частини ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 року, оскільки такою чітко конкретизовано, кому і що саме заборонено здійснювати, що свідчить про неспроможність покликань на даний аргумент, як на підставу для визнання протиправними постанов приватних виконавців про відкриття виконавчих проваджень.

Щодо аргумента скаржника відносно відсутності зазначення, що обов`язок чи право стягнення є солідарним, то ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» дійсно передбачено вимогу зазначити, чи обовязок є солідарним : "у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним».

Крім цього, у п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що якщо кілька відповідачів, до яких було пред`явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов`язанням, господарським судом може бути видано один наказ в якому зазначається, що право стягнення є солідарним.

Однак, при цьому, відсутня законодавча вимога зазначати, що обов`язок не є солідарним. Натомість, як вбачається з резолютивної частини ухвали суду від 28.09.2020 обов`язки у ТОВ «ГЕРМАН-АГРО», ТОВ «НИВА ОДИН» та ПП «ЯКЮ» різняться за своїм змістом, тому солідарне зобовязання у даному випадку відсутнє, а, відповідно, і така інформація не зазначалась в ухвалі Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 року.

Окрім цього, наведеним вище положенням закону закріплено альтернативний варіант вказівки у виконавчому листі. Так, зазначити можливо: - або в якій частині необхідно виконати таке рішення; - або обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи наведене, суд звертає увагу , що аналіз п. 3.2. резолютивної частини ухвали суду від 28.09.2020 свідчить про те, що судом чітко визначено у якій частині та кому саме слід виконати рішення, що в свою чергу свідчить про відповідність такого виконавчого документу закону.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що даний аргумент є безпідставним та необґрунтованим.

Відтак, на підставі проведеного аналізу, суд дійшов висновку про те, що твердження скаржника про невідповідність ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 року вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» необґрунтованими.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до частини 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доводи скаржника щодо наявності підстав для визнання протиправною та скасування постанови виконавця від 01.10.2020 про відкриття виконавчого провадження №63178066 з виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 у справі №914/2489/20 необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Крім того, суд звертає увагу скаржника що у випадку, якщо відповідачеві не зрозуміло, у якій частині ухвалу суду необхідно виконувати, то законодавець наділив останнього процесуальною можливістю звернутись до Господарського суду Львівської області зі заявою про роз`яснення судового рішення (у порядку ст. 245 ГПК України).

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 79, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги Приватного підприємства «ЯКЮ» відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарським процесуальним кодексом України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 03.12.2020.

Суддя Н.Є. Березяк