УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

30.11.2020Справа № 910/18392/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 10, кім. 47) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрінтербуд» (03039, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 18) про стягнення 24350,98 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрінтербуд» (далі - відповідач) про стягнення 24350,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення господарського суду на користь позивача з відповідача стягнуто кошти у розмірі 117821,94 грн, яке в свою чергу виконано відповідачем несвоєчасно, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 19290,38 грн, інфляційні втрати у розмірі 1767,34 грн та 3% річних у розмірі 3293,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, за приписами ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником позивача адвокатом Самойленко П.М.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є довіреність або оригінал ордеру.

При цьому, частинами 1, 2 та 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 4, 5, 13 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17.12.2012, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Так, приписами пункту 15 вищезазначеного положення визначено, що ордер повинен містити, зокрема, такі реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»).

Із наведених нормативних приписів вбачається, що адвокат, як представник учасника справи, для підтвердження своїх повноважень повинен надати ордер, тобто оригінальний документ встановленої форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

На підтвердження своїх повноважень, як представника позивача, адвокатом Самойленко П.М. до матеріалів позовної заяви долучено ордер серії КВ №482353 від 19.11.2020.

З долученого до позовної заяви вищевказаного ордеру про надання правової допомоги вбачається, що у графі ордеру «Назва органу, в якому надається правова допомога» вказано «у всіх органах відповідно до ст.13 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Водночас, ордер не містить відомостей на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» у Господарському суді міста Києва, що не відповідає вимогам пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів №36 від 17.12.2012.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18 сформульовано висновок про те, що з огляду на підпункт 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, при цьому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

У іншій постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому в ордері, який був предметом розгляду справі №9901/939/18, зазначено, що адвокат надає правову допомогу у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що виявлені недоліки в оформленні документів, що посвідчують повноваження представника позивача - адвоката Самойленка П.М., повинні бути усунені шляхом надання суду документу (довіреність або оригінал ордеру, що виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), з дотриманням вимог щодо обов`язкових реквізитів для ордеру, в тому числі назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Окрім того, у відповідності до частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п.5).

На виконання припису пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України позивачем визначено ціну позову у розмірі 24350,98 грн, яка складається із суми пені у розмірі 19290,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 1767,34 грн та 3% річних у розмірі 3293,00 грн. Однак при математичному обрахунку визначених позивачем сум (пеня + інфляційні втрати + 3% річних) розмір заявлених до стягнення коштів є відмінним від вказаної позивачем ціни позову.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем рішення у господарській справі №910/16958/19 від 04.02.2020, однак в тексті позовної заяви (стр.3) вже зазначено про несвоєчасне невиконання відповідачем рішення у господарській справі №910/3496/19 від 24.06.2019.

Окрім того, позивачем подано до суду позовну заяву, в якій відсутні фрагменти тексту, якими обґрунтовано вимоги, оскільки закінчення 2 сторінки позовної заяви не є логічним продовженням наступної.

Разом з цим, позовні вимоги пред`явлено від ТОВ "ТД Елемент", а в прохальній частині міститься прохання щодо стягнення коштів на користь Попова В.Є., що є порушенням п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо змісту позовних вимог.

Також, приписами пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 2, 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

На підтвердження виконання наведених приписів господарського процесуального закону позивачем було додано до позовної заяви опис вкладення до цінного листа від 20.11.2020, з якого вбачається, що відправлення копії позовної заяви з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрінтербуд» було здійснено за адресою: 03040, м. Київ, вул. Демїївська, буд. 41.

В той же час, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

При цьому, відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрінтербуд» ідентифікаційний код 41445899 є: 03039, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 18.

Окрім того, абзацом 28 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, згідно з статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У відповідності до пункту 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із аналізу наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку з зазначенням на ньому номеру поштового відправлення, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Позаяк позивачем було направлено копію позовної заяви та доданих до неї документів на іншу адресу, ніж адреса місцезнаходження відповідача, а відтак вказаний опис вкладення у лист від 20.11.2020 не є належним доказом виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами, який до того ж не містить номеру поштового відправлення. Окрім того, не додано документа, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Також, стаття 164 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно частин 1, 2, 4, 5 статті 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В позовній заяві позивач посилається на платіжне доручення №4285 від 06.11.2020. Проте до позовної заяви не додано зазначеного документа ні в оригіналі, ні в належним чином засвідченій копії, а також не зазначено об`єктивних причин, з яких він не може бути подані суду або доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного документу (частини 2, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, заявником подано до матеріалів позовної заяви копію договору про надання правової допомоги №15/05/19 від 15.05.2019 у нечитабельному вигляді (засвітлені фрагменти тексту документу), що виключає можливість точно ідентифікувати його зміст.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- належних доказів наявності повноважень адвоката;

- заяви із зазначенням належної ціни позову з обґрунтованим розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- заяви з викладом обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, в тому числі щодо неналежного виконання рішення суду у якій саме справі.

- оригіналу опису вкладення у цінний лист про направлення відповідачу за адресою його місцезнаходження (03039, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 18) позовної заяви та доданих до неї документів, який повинен містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, з зазначенням в ньому номера поштового відправлення та оригінал розрахункового документу, виданого поштовим відділенням на підтвердження отримання послуг зв`язку;

- заяви з визначенням належного змісту позовних вимог, з урахуванням особи яка пред`являє позов та особи на користь якої просить стягнути кошти;

- всіх документів, на які є посилання в позовній заяві, в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях у читабельному вигляді (в тому числі, платіжне доручення №4285 від 06.11.2020 та договір про надання правової допомоги №15/05/19 від 15.05.2019) в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, згідно з п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003).

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Васильченко