ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 листопада 2020 року Справа № 915/961/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

представника заявника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної судової адміністрації України №1019710/20 від 28.10.2020 (вхід.№13823/20 від 02.11.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу від 08.12.2017 до виконання у справі

за позовом: Львівського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

(79005, м.Львів, вул.І.Франка, буд.61; ідент.код 20812013),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

«Об`єднаний торговий дім «Безпека руху»

(юр.адреса: 54030, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, буд.45; ідент.код 38062545;

факт.адреса: 01030, м. Київ, вул. Пирогова, 2/37),

про: стягнення штрафу в сумі 50000,0 грн та пені в сумі 50000,0 грн на підставі рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №69р/к від 20.11.2015,-

в с т а н о в и в:

02.11.2020 від Державної судової адміністрації України до суду надійшла заява №1019710/20 від 28.10.2020 (вхід.№13823/20 від 02.11.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу суду від 08.12.2017 у даній справі до виконання, яка ухвалою суду від 05.11.2020 призначена до розгляду у судовому засіданні 10.11.2020 з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 10.11.2020 розгляд заяви було відкладено на 23.11.2020.

Учасники справи в судове засідання 23.11.2020 не з`явилися, про дату та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Заявник в самій заяві просив розглядати її без участі його представника.

Господарським судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

До того ж, відповідно до положень ч.2 ст.329 ГПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду заяви по суті за відсутності представників учасників справи.

У судовому засіданні 23.11.2020 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані до заяви письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Виконання судових рішень у господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.9 ч.2 ст.129 Конституції України та ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2017 у справі №915/961/17 позов Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено в повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднаний торговий дім «Безпека руху» на користь Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, до загального фонду Державного бюджету України на рахунок, відкритий в Управлінні Держказначейства України за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» штраф в сумі 50000,0 грн на підставі рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №69р/к від 20.11.2015 та 50000,0 грн пені; а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднаний торговий дім «Безпека руху» в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача - 820019, рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; стягувач Державна судова адміністрація України, 01021, м.Київ, вул.Липська, буд.18/5, () 1600,00 грн. судового збору.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому повинно відповідати вимогам, вміщеним у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002).

Згідно ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

08.12.2017 на виконання вказаного рішення суду видано відповідні накази, зокрема наказ щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднаний торговий дім «Безпека руху» в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача - 820019, рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; стягувач Державна судова адміністрація України, 01021, м.Київ, вул.Липська, буд.18/5, () 1600,00 грн. судового збору.

За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Водночас, поважною причиною визнається така обставина, яка є об`єктивно непереборною та пов`язаною з дійсними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливили або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При цьому, визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі №917/1431/14.

Суд зазначає, що сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично поновити цей строк, оскільки клопотання чи заява про відновлення процесуального строку з огляду на приписи процесуального закону повинна містити обґрунтування поважності пропуску цього строку, роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними.

Таким чином, саме стягувач повинен довести поважність причин пропуску ним встановленого строку для пред`явлення виданого господарським судом наказу до виконання. Відсутність або недоведеність стягувачем таких причин виключає можливість поновлення даного строку.

Досліджуючи питання щодо пропуску строку для пред`явлення наказу господарського суду до виконання, суд зазначає таке.

Як зазначає заявник, наказ у даній справі подавався на виконання до органу Державної виконавчої служби, але виконаний не був.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Леденчук Дмитром Сергійовичем від 25.03.2019 у виконавчому провадженні №58508872 наказ Господарського суду Миколаївської області №915/961/17 від 08.12.2017 повернуто стягувачу - Державній судовій адміністрації України на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.137), яка супровідним листом №14290 від 25.03.2020 разом з наказом направлена стягувачу лише 19.02.2020, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті (а.с.138), та отримана ним лише 26.02.2020.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За змістом ч.5 вказаної статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Тобто, після повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Наказ Господарського суду Миколаївської області №915/961/17 від 08.12.2017 дійсний для пред`явлення державному виконавцю протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без його виконання разом з наказом суду була направлена органом державної виконавчої служби стягувачу через одинадцять місяців після її винесення, тому, суд приходить до висновку, що стягувач не мав можливості повторно його пред`явити до примусового виконання протягом трьох місяців, що є поважною причиною пропуску стягувачем строку для повторного пред`явлення наказу №915/961/17 від 08.12.2017 до виконання.

Пропущений стягувачем строк для пред`явлення вказаного вище наказу підлягає поновленню на той самий строк.

До того ж, судом приймається до уваги, що 11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до якої установлено з 12 березня 2020 на усій території України карантин, який діє і до сьогоднішнього дня.

Відповідно до положень ч.4 розділу Х «Прикінцеві положення» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ураховуючи викладене, з огляду на встановлені обставини та оскільки строк для пред`явлення наказу до виконання заявником було пропущено по незалежним від нього причинам, суд вважає причину пропуску стягувачем строку на пред`явлення наказу до виконання поважною, а заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.234, 235, 329, ч.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової адміністрації України №1019710/20 від 28.10.2020 (вхід.№13823/20 від 02.11.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу від 08.12.2017 до виконання у справі №915/961/17 - задовольнити.

2. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2017 у справі №915/961/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднаний торговий дім "Безпека руху" (юридична адреса: 54030, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 45; 01030, м. Київ, вул. Пирогова, 2/37, відомості про банківські реквізити відсутні, ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача - 820019, рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; стягувач Державна судова адміністрація України, 01021, м.Київ, вул.Липська, буд.18/5, () 1600,00 грн. судового збору.

3. Копію ухвали направити учасникам справи та Державній судовій адміністрації України (01601, м.Київ, вул.Липська, буд.18/5).

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, з урахуванням п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020) апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 30.11.2020.

Суддя М.В.Мавродієва