номер провадження справи 9/152/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 Справа № 908/2315/20

м.Запоріжжя

За позовом: Фізичної особи - підприємця Коротенко Ірини Олексіївни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 )

до відповідача: гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 )

про стягнення суми 10000,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

Представники сторін:

Від позивача - не з`явився;

Від відповідача - ОСОБА_1 (особисто, паспорт серія НОМЕР_3 виданий 22.01.1998)

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця Коротенко Ірини Олексіївни про стягнення з відповідача: ОСОБА_1 компенсації за втрачене торгове (холодильне) обладнання за договором про надання послуг № 003624 від 06.08.2014, у розмірі заставної вартості обладнання в сумі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.09.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2315/20 (номер провадження 9/152/20), вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 13.10.2020. В судовому засіданні 13.10.2020 оголошено перерву до 12.11.2020, про що постановлено відповідну ухвалу.

12.11.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані наступним. Між Фізичною особою-підприємцем Коротенко Іриною Олексіївною (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець), за погодженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Напої плюс» (Власник), було укладено договір про надання послуг № 003624 від 06.08.2014. Сторонами підписано Акт приймання-передачі торгового (холодильного) обладнання від 06.08.2014 за яким Замовник передав, а Виконавець прийняв у користування на підставі і для виконання умов договору торгове (холодильне) обладнання: холодильне обладнання ІсеStreamECO, бренд Mojo, інвентарний номер: 13350.014.799.097, у кількості 1 шт., заставною вартістю 10 000грн. Згідно з даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Виконавцем було припинено підприємницьку діяльність, що порушує п.2.6.12 цього Договору. Листом-повідомленням за вих. №10/07/20/1 від 10.07.2020 Виконавцю було повідомлено про розірвання Договору в порядку п. 5.5 Договору. Відповідно до п. 5.6 цього Договору Виконавцю у вищевказаному Листі-повідомленні було вказано про необхідність повернення торгового (холодильного) обладнання за Актом приймання-передавання обладнання відповідно до умов цього Договору, у триденний строк після закінчення дії цього Договору. Виходячи з вищезазначеного та вимог викладених у Листі-повідомленні, Виконавець був повідомлений, що 26 липня 2020 року було припинено вищевказаний Договір. 30 липня 2020 року Виконавець повинен був повернути торгове (холодильне) обладнання передане за умовами цього Договору. Однак у вказану дату Виконавець не здійснив повернення торгового (холодильного) обладнання та не виходив на зв`язок для пояснення обставин неможливості повернення торгового (холодильного) обладнання. 12 серпня 2020 співробітниками Замовника та Власника було здійснено спробу повернення торгового (холодильного) обладнання, однак за адресою місця знаходження торгової точки її виявлено не було, як і торгового (холодильного) обладнання, що було відображено в акті від 12 серпня 2020 року. Неповернення торгового (холодильного) обладнання переданого Виконавцю Замовником або відсутність документального підтвердження повернення Виконавцем Замовнику торгового (холодильного) обладнання відповідно до вимог зазначених в Договорі вказує на приховування обставин щодо втрати торгового (холодильного) обладнання заставною вартістю 10 000 грн. Відповідно до п. 4.6 Договору у випадку втрати торгового (холодильного) обладнання Виконавець за власний рахунок компенсує Замовнику заставну вартість втраченого обладнання. Відповідно до положень ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 11, 16, 51,52, 207, 256, 257, 506, 526, 598-609, 629 ЦК України, ст.ст. 20, 180, 193, 216, 218 ГК України, умовами договору про надання послуг № 003624 від 06.08.2014 позивач просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 компенсацію за втрачене торгове (холодильне) обладнання за договором про надання послуг у розмірі заставної вартості обладнання в сумі 10 000,00 грн.

Відповідач письмового відзиву суду не надав.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 12.11.2020 ОСОБА_1 (відповідач) в усній формі пояснила, що обладнання (холодильник), про яке йде мова у позові, у неї відсутнє.

Позивач в судові засідання не з`являвся. 13.10.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про розгляд справи № 908/2315/20 без участі позивача, в якій позивачем було зазначено, що докази по справі надані в повному обсязі, позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем Коротенко Іриною Олексіївною (Замовник, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець), за погодженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Напої плюс» (Власник), було укладено договір про надання послуг №003624 від 06.08.2014 (далі - Договір), відповідно до якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику послуги зі сприяння в організації просування товарів Замовника на ринок та планування збуту (послуги з передпродажної підготовки) щодо товарів (алкогольних та безалкогольних напоїв), які поставляються Замовником Виконавцю для реалізації їх Виконавцем кінцевому споживачу (п.1.1).

З метою належного надання послуг Замовник, за погодженням із Власником, надає Виконавцю у користування торгове та/або холодильне обладнання для розміщення товарів, визначених в п.1.1 цього договору, а також рекламні та інформаційні матеріали, а Виконавець приймає торгове та/або холодильне обладнання. Це обладнання та/або матеріали передаються Виконавцю на підставі Актів приймання-передачі (Додаток № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною), в яких вказуються заставна вартість одиниці обладнання, кількість обладнання та асортимент (п.1.2 Договору).

Відповідно до підпунктів 2.6.1, 2.6.3, 2.6.5, 2.6.7, 2.6.11, 2.6.12 пункту 2.6 Договору Виконавець зобов`язався, зокрема:

- утримувати обладнання в належному технічному стані та дотримуватись належного режиму використання та збереження обладнання;

- не переміщувати, не передавати обладнання третім особам без згоди Замовника;

- повідомляти Замовника про випадки втрати, пошкодження крадіжки чи руйнування переданого торгового (холодильного) обладнання;

- здійснювати повернення переданого на строк дії Договору торгового (холодильного) обладнання за Актом прийому-передачі (Додаток №1) у стані з урахуванням зносу, протягом п`яти календарних днів після припинення цього Договору;

- забезпечити на першу вимогу (в т.ч. усну) безперешкодний доступ представників Замовника/Власника до обладнання;

- своєчасно (не менш ніж за 15 календарних днів) письмово повідомляти Замовника про плановані/очікувані: реорганізацію, зміну юридичної або фактичної адреси.

Згідно з Анкетою заповнення до договору № 003624 адресою встановлення обладнання за цим договором є: смт. Кирилівка, б/в «Згода», намет на пляжі «Кока-Кола».

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору № 003624 Замовником та Виконавцем підписано Акт прийому-передачі торгового (холодильного) обладнання від 06.08.2014 (Додаток № 1 до Договору), відповідно до якого Замовник передав, а Виконавець прийняв у користування на підставі і для виконання умов договору №003624 від 06.08.2014 торгове (холодильне) обладнання: холодильне обладнання інвентаризаційний номер: 13350.014.799.097, у кількості 1 шт., заставною вартістю 10 000 (десять тисяч) грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25.09.2017 внесено запис про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, за власним рішенням.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 компенсації за втрачене торгове (холодильне) обладнання за договором про надання послуг № 003624 від 06.08.2014 у розмірі заставної вартості обладнання в сумі 10000,00 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зі змісту ст.ст. 13, 14 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.

Згідно з п. 5.5 Договору про надання послуг №003624 від 06.08.2014 цей Договір може бути припинено в односторонньому порядку за умовами письмового попередження про таке розірвання за 15 календарних днів до бажаної дати розірвання. На 16 день Договір вважається припиненим.

У випадку припинення дії цього Договору Виконавець повинен повернути торгове обладнання у триденний строк після закінчення, а Замовник повинен прийняти торгове обладнання згідно Додатку № 1 (п. 5.6 Договору).

Відповідно до положень п. 4.6 Договору у випадку втрати або так званого механічного пошкодження трогового обладнання, Виконавець, на розсуд Замовника, в п`ятиденний строк за власний рахунок проводить відновлення торгового (холодильного) обладнання, або компенсує Замовнику заставну вартість, за вирахуванням фактичного зносу, на момент повідомлення Виконавцем Замовника.

Позивачем у матеріали справи надано копію листа-повідомлення вих.№10/07/20/1 від 10.07.2020, згідно з яким позивач повідомив ОСОБА_1 про розірвання Договору про надання послуг №003624 від 06.08.2014 в порядку п. 5.5 Договору, зазначив, що договір вважати припиненим в односторонньому порядку з 26 липня, та відповідно до п.5.6 Договору вимагав повернути передане торгове (холодильне) обладнання згідно Акту приймання-передавання обладнання у триденний строк після закінчення дії цього Договору. Підставою для припинення Договору в листі зазначено те, що Виконавцем було припинено підприємницьку діяльність, без повідомлення про це Замовника, що є порушенням п. п. 2.6.12 Договору.

Вказаний лист-повідомлення було направлено засобами поштового зв`язку на юридичну адресу Виконавця за договором, що підтверджується копіями опису вкладення, поштової накладної та фіскального чеку від 10.07.2020.

Оскільки відповідач був повідомлений про припинення Договору з 26 липня 2020 року, 30 липня 2020 року Виконавець повинен був повернути торгове (холодильне) обладнання передане за умовами цього Договору.

Як вказав позивач у позовній заяві, відповідач не здійснив повернення обладнання та не виходив на зв`язок для пояснення обставин неможливості повернення торгового (холодильного) обладнання. 12 серпня 2020 співробітниками Замовника та Власника було здійснено спробу повернення торгового (холодильного) обладнання, однак за адресою місцезнаходження (смт. Кирилівка, Якимівський район, Федотова коса, б/в «Згода» (пляж)) торгової точки та торгового (холодильного) обладнання, що було передане Виконавцю за умовами цього Договору № 003624 від 06.08.2014, виявлено не було. Вказані обставини відображено в Акті від 12 серпня 2020 року, підписаному співробітниками Замовника та Власника (ТОВ «Напої Плюс»), копію якого позивачем надано в матеріали справи.

Відповідно до змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Правовий аналіз статті 526 ЦК України встановлює, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, які полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інших юридичних фактів (стаття 11 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення (частина перша статті 509 ЦК України), а змістом правовідношення - права й обов`язки його сторін.

Із аналізу вищенаведених приписів законодавства, ст.ст.598-609 ЦК України слідує, що однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з державного реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 320/9471/15-ц (провадження № 61-18132св18).

Також у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі №338/180/17 зазначено, що з 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

За змістом ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з положеннями статей 73, 74, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідачем не доведені обставини на які він усно посилався в судовому засіданні як на обґрунтування своїх заперечень на позов. Відповідно до наданих в судовому засіданні відповідачем усних пояснень, холодильне обладнання на даний час у нього відсутнє. Факт отримання обладнання від позивача відповідачем не заперечувався. Отже можна зробити висновок про його фактичну втрату.

Відповідно до умов Договору Виконавець із моменту прийняття торгового (холодильного) обладнання по Акту приймання-передачі та до моменту його фактичного повернення, несе відповідальність за збереження цього майна, відповідає за ризик його втрати, а у разі втрати зобов`язаний відшкодувати його заставну вартість, яка становить 10000,00 грн., що зазначено в Акті прийому-передачі від 06.08.2014, за яким обладнання було передано у користування.

Зважаючи на умови визначені у Договорі про надання послуг №003624 від 06.08.2014, з якими відповідач, який на той момент діяв як фізична особа - підприємець, підписавши цей Договір погодився, і тому зобов`язаний їх додержуватися. Обставини, на які посилається відповідач у своїх усних поясненнях, не підтверджені документально, тому не звільняють відповідача від виконання зобов`язань за Договором та не можуть бути підставою для відмови у заявлених позивачем вимог.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язання щодо повернення позивачу торгового (холодильного) обладнання отриманого згідно з Договором, який на даний час є припиненим, чи відшкодування його заставної вартості суду не надав.

Враховуючи усе вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача компенсації за втрачене торгове (холодильне) обладнання за договором про надання послуг № 003624 від 06.08.2014 у розмірі заставної вартості обладнання в сумі 10 000,00 грн. основані на договорі, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь Фізичної особи - підприємця Коротенко Ірини Олексіївни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. вартості торгового (холодильного) обладнання, суму 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва