ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" листопада 2020 р. Справа № 911/3730/16 (911/3386/20)

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 911/3730/16 (911/3386/20)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн»

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстрації прав

у межах справи № 911/3730/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн»

про банкрутство

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3730/16 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» про банкрутство.

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 24.11.2020 (вх. № 3432/20 від 24.11.2020) про: визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» та ОСОБА_2 , посвідченого Бойко О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.10.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 2247; визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого Бойко О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 05.11.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 2263; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на майновий комплекс по виробництву залізобетонних виробів, загальною площею 3515,40 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, запис про право власності № 28582451 від 26.10.2018); скасування державної реєстрації права іпотеки ОСОБА_3 на майновий комплекс по виробництву залізобетонних виробів, загальною площею 3515,40 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, запис № 28756941 від 05.11.2018); скасування державної реєстрації обтяження (заборони на нерухоме майно) на майновий комплекс по виробництву залізобетонних виробів, загальною площею 3515,40 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, запис № 28756858 від 05.11.2018).

Разом із вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву б/н від 24.11.2020 (вх. № 254/20 від 24.11.2020) про вжиття заходів забезпечення позову, у якій заявник просить суд накласти арешт на майновий комплекс по виробництву залізобетонних виробів, загальною площею 3515,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231), право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Розглянувши вказану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає таке.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 посилається на те, що в разі отримання відповідачами інформації про ініціювання даного судового спору та відкриття провадження у судовій справі, майновий комплекс по виробництву залізобетонних виробів може бути відчужений в порядку звернення стягнення на іпотечне майно (за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за виконавчим написом нотаріуса), можуть бути внесені нові записи про право власності іпотекодержателя, виключено записи про право власності ОСОБА_2 , записи про іпотеку та заборону ОСОБА_3 , а також фактично втратять чинність оскаржуваний договір про задоволення вимог іпотекодержателя та договір іпотеки, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справу про банкрутство.

Згідно чинного процесуального законодавства вжиття господарським судом заходів забезпечення позову пов`язується з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підтвердження зазначених у заяві б/н від 24.11.2020 (вх. № 254/20 від 24.11.2020) обставин про необхідність вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 230716937 від 02.11.2020, з якої вбачається, що оспорюваний договір іпотеки укладений на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 за договором позики від 05.11.2018, строк виконання яких встановлений до 05.12.2018, тобто на даний час зазначене зобов`язання іпотекодавця є невиконаним і простроченим, внаслідок чого ОСОБА_3 як іпотекодержатель може невідкладно звернути стягнення на майновий комплекс по виробництву залізобетонних виробів в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», у зв`язку з чим виконати рішення суду буде неможливо.

Будь-яких інших доказів того, що відповідачі вчиняють дії, спрямовані на підготовку до реалізації або реалізацію майна заявником до суду не надано, можливих недобросовісних дій з боку відповідачів чи інших учасників справи про банкрутство, а також потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення у даній справі не доведено.

Таким чином, суд, оцінивши доцільність, адекватність та співмірність вказаних заявником заходів забезпечення, виходячи із фактичних обставин справи, спору, що розглядається, а також добросовісності дій (поведінки) учасників справи, керуючись принципами законності, диспозитивності, пропорційності та справедливого балансу інтересів кредиторів та боржника, дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 б/н від 24.11.2020 (вх. № 254/20 від 24.11.2020) про вжиття заходів забезпечення позову та відсутність підтверджених належними доказами підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 24.11.2020 (вх. № 254/20 від 24.11.2020) про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 26.11.2020.

Суддя Т.В. Лутак