ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р.м. ХарківСправа № 927/906/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області, Чернігівська область, місто Ніжин
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", місто Київ
про визнання недійсною угоди та стягнення коштів
за участю представників:

прокурор - Комісар О.О. посвідчення № 043187 від 06.05.2016;

позивача - не з`явився;

відповідача - адвокат Макаров С.О. ордер СВ № 1000103 від 07.06.2019;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" (відповідача), відповідно до якого заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури просить суд:

- визнати недійсною Додаткову угоду № 1/61 від 29.01.2019 до Договору на постачання природного газу № 19-225/17 від 22.01.2019, укладену між Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області та ТОВ "Укртранссервіс-Груп";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 2/62 від 31.01.2019 до Договору на постачання природного газу № 19-225/17 від 22.01.2019, укладену між Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області та ТОВ "Укртранссервіс-Груп";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" на користь Управління освіти Ніжинської міської ради 121 983,78 грн. (як безпідставно набуті кошти).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12 листопада 2019 року постановлено справу № 927/906/19 за позовом заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06 грудня 2019 року справу № 927/906/19 прийнято судом до розгляду в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Цією ж ухвалою провадження у справі № 927/906/19 зупинено до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі № 912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

Після офіційного оприлюднення повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, Господарським судом Харківської області постановлено ухвалу від 03.08.2020, якою провадження у справі № 927/906/19 поновлено та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

14 вересня 2020 року до господарського суду надійшов відзив ТОВ "Укртранссервіс-Груп" на позовну заяву (за вх. № 3407), в порядку статей 165, 178 ГПК України, який було досліджено та прийнято судом до розгляду.

24 вересня 2020 року до суду надійшла відповідь заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури на відзив у справі № 927/906/19 (вх. № 3567) в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, який було досліджено та прийнято судом до розгляду.

05 жовтня 2020 року до суду надійшли заперечення ТОВ "Укртранссервіс-Груп" (за вх. № 3721), в порядку статті 167 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, 09 жовтня 2020 року заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури також подав письмові пояснення на заперечення у справі № 927/906/19 (за вх. № 3888), які було досліджено та прийнято судом до розгляду.

Таким чином, під час підготовчого провадження учасники справи виклали письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у заявах по суті справи - позовній заяві, відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив, запереченнях на відповідь на відзив. За результатами підготовчого засідання 12.10.2020 у справі № 927/906/19 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 02 листопада 2020 року, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 ГПК України.

З причин неможливості судді Рильової В.В. відправляти правосуддя у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю - перебування на лікарняному з 20 жовтня по 02 листопада 2020 року (відповідно до листка непрацездатності серія АДП № 535394 від 20.10.2020) засідання у справі № 927/906/19, призначене на 02 листопада 2020 року об 11:30 годині, не проводилось. Ухвалою суду від 03.11.2020 (в порядку статті 120 ГПК України) учасників справи повідомлено про те, що розгляд справи № 927/906/19 в судовому засіданні відбудеться 16 листопада 2020 року.

Прокурор, який брав участь в судовому засіданні 16.11.2020, підтримав позовні вимоги повному обсязі і просив суд їх задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог щодо визнання спірних додаткових угод до Договору недійсними та стягнення 121 983,78 грн., прокурор посилається на ту обставину, що сторонами, всупереч інтересів держави, без належних підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни упродовж січня 2019 року, а також з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" укладено дві додаткові угоди, згідно з якими суттєво зменшено обсяги поставок газу та збільшено на 20,97 % ціну, що не відповідає вимогам замовника у тендерній документації та у зв`язку з чим з місцевого бюджету безпідставно сплачено відповідачу 121 983,78 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2020 проти задоволення позовних вимог заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури заперечував та вказав на те, що прокурором не виконано належним чином вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; не доведено виключність ситуації, яка потребує втручання органів прокуратури.

Також заперечуючи проти позову по суті вимог, відповідач послався на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" визначено виключне право на зміну істотних умов договору про закупівлю а саме: у разі коливання ціни товару на ринку. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним або обмеженим. Так, на час укладення спірного Договору купівлі продажу ТОВ "Укртранссервіс-груп" мало довідку Черкаської торгово-промислової палати від 15.01.2019, що ціна на природний газ складає 9 605,00 грн. за 1 тис. куб. м природного газу. Додаткову угоду №1 було укладено на підставі довідки Харківської ТПП від 18.01.2019 за якою ціна на природний газ склала 10 822,80 грн. за 1 тис. м. куб., а Додаткову угоду №2 було укладено на підставі довідки Житомирської ТПП від 23.01.2019 за якою ціна на природний газ склала 11 900 грн. за 1 тис. м. куб. На переконання відповідача, логічний аналіз інформації, що міститься у вищевказаних документах, дозволяє дійти висновку про те, що ринкова вартість природного газу продовж січня 2019 року зросла, що і стало підставою для зміни істотних умов договору, так як прослідковується динаміка коливання ціни у бік збільшення.

Представник Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області в судове засідання 16.11.2020 не з`явився. Разом з тим, з урахуванням заяви за вх. № 23688, відповідно до якої позивач підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив суд розглядати справу без участі повноважного представника Управління освіти, виходячи з принципу диспозитивності, як права сторін на власний розсуд розпоряджатись своїми матеріальними і процесуальними правами (в тому числі брати участь в судовому засіданні), суд вважає за можливе розглянути справу № 927/906/19 по суті за відсутності представника Управління освіти.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури і заперечення ТОВ "Укртранссервіс-Груп", об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області проведено відкриті торги щодо закупівлі 265 000 метрів кубічних газового палива ДК 021:2015:09120000-6 (природний газ) з очікуваною вартістю 3 550 077,80 грн. Оголошення про проведення відкритих торгів відділом оприлюднено 10.12.2018 на веб-порталі Уповноваженого органу у сфері публічних закупівель "Prozorro" (UA-2018-12-10-000912-а). Кінцевий строк подання тендерних пропозицій замовником (позивач) визначено 26.12.2018.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ТОВ "Укртранссервіс-Груп", ТОВ "Мегагазпостач", ТОВ "Укр Газ Ресурс", ТОВ "Енергогазрезерв", ТОВ "АС", ТОВ "Чернігівгаззбут". Згідно реєстру отриманих пропозицій ТОВ "Укртранссервіс-Груп" подало пропозиції 24.12.2018 о 11 год. 23 хв. Під час аукціону, який відбувся 27 грудня 2018 року Товариство знизило суму тендерної пропозиції - з 2 415 210,00 грн. (9 114,00 грн. за 1 тис. м.куб газу) до 2 379 000,00 грн. (8 977,36 грн. за 1 тис. м.куб газу). За результатом розгляду тендерних пропозицій тендерним комітетом відповідно до Протоколу № 1 від 04 січня 2019 року визнано учасником-переможцем тендерну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", яке запропонувало найнижчу цінову пропозицію серед учасників відкритих торгів 2 379 000,00 грн. за 265 тис. м.куб. газу.

В подальшому, за результатами цих торгів 22.01.2019 між Відділом освіти Ніжинської міської ради (Споживач) та ТОВ "Укртранссервіс-Груп" (Постачальник) укладено Договір № 19-225/17 на постачання природного газу.

Відповідно до умов Договору (п.п. 1.1, 1.2, 4.1, 4.2) сторони домовились про передачу у власність Споживача Газового палива (природного газу) код за ДК 021:2015 - 09120000-6 в обсязі - 265,000 тис. м.куб. на суму 2 379 000,00 грн., з ціною за 1000 куб.м. - 8 977,36 грн. (з ПДВ). Згідно пункту 11.1 Договору він набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2019.

Відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору термін постачання природного газу - з дати підписання договору до 31 грудня 2019 згідно заявки Замовника.

У подальшому Споживачем та Постачальником укладено Додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару без зміни загальної суми зазначеного договору, а саме: Додатковими угодами № 1/61 від 29 січня 2019 року збільшено ціну за 1000 куб.м. - до 9 875,00 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг постачання газу до - 240,911392 тис. м.куб. (ціна зросла на 9,99%); № 2/62 від 31 січня 2019 року збільшено ціну за 1000 куб.м. - до 10 860,00 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг постачання газу до - 219,060773 тис. м.куб. (ціна зросла на 9,99%).

Внаслідок укладення додаткових угод ціну за 1000 м. куб тазового палива (природного газу) збільшено з 8 977,36 грн. (з ПДВ) до 10 860,00 грн. (з ПДВ), тобто на 1 882,64 грн. або на 20,97% від ціни визначеної у договорі, у зв`язку з чим обсяг постачання природного газу зменшено із 265,000 тис. м.куб. до 219,060773 тис. м.куб., тобто на 45,939227 тис. м.куб.

Таким чином, ціна на газове паливо стала вище, ніж була подана ТОВ "Укртранссервіс-Груп" у тендерній пропозиції, та більша ніж надані іншими учасниками під час проведення торгів, пропозиції яких не були розглянуті.

Так, на переконання прокурора, Додаткові угоди № 1/61 від 29.01.2019 та № 2/62 від 31.01.2019 до Договору № 19-225/17 від 22.01.2019 на постачання природного газу суперечать вимогам статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому мають бути визнані судом недійсними.

Окрім цього, прокурором наголошено, що дії сторін договору по підвищенню ціни за товар шляхом укладання ряду додаткових угод суперечить меті Закону України "Про публічні закупівлі", яким визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності. ТОВ "Укртранссервіс-Груп" не розпочавши ще поставку природного газу направляє замовнику пропозиції щодо внесення змін до Договору постачання № 19-225/17 від 22.01.2019 на постачання природного газу в частині збільшення вартості природного газу, що не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. При цьому, укладання позивачем додаткових угод з постійним збільшенням ціни за товар та зменшення його кількості, на думку прокурора, жодним чином не відповідає принципу економії та ефективності.

Прокурор також вказує, що в результаті укладання сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими збільшено ціну, з місцевого бюджету на підставі цих угод зайве сплачено кошти у сумі 121 983,78 грн., чим порушено інтереси держави.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17 та інш.).

Так, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

В даному випадку відповідач заперечує проти звернення прокурора з даним позовом та вказує, що в порушення вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор не довів у позовній заяві з посиланням на конкретні норми законодавства, що Управління освіти Ніжинської міської ради є повноважним органом у сфері публічних закупівель, а саме: що управління має відповідні функції та обов`язки, оскільки компетентним контролюючим державним органом у галузі публічних закупівель є Північний офіс Державної аудиторської служби, яка і проводила перевірку та не виявила жодних порушень. Наголошує, що прокурором не повідомлено Управління освіти Ніжинської міської ради про намір пред`являти позов.

Разом з тим, доводи відповідача спростовуються нормами чинного законодавства та матеріалами справи.

Так, правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ та приписами Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 №43.

Статтею 2 цього Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Пунктом 10 статті 10 Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 затверджено Положення про державну аудиторську службу України, згідно з яким Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп.4, 9 п.4 Положення).

З огляду на викладене, повноваження Держаудитслужби, визначені положеннями статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", не передбачають права цього державного органу на подання позовів до суду про визнання недійсними додаткових угод до договору закупівлі.

Отже, Держаудитслужба звертається до суду в інтересах держави лише у визначених випадках. Відтак, Держаудитслужба є лише контролюючим органом, а не органом, уповноваженим державою здійснювати захист інтересів держави у разі їх порушення або загрози їх порушення, оскільки до його компетенції не віднесено «відповідні повноваження», а саме - здійснення захисту законних інтересів держави у даних спірних правовідносинах в суді.

Держаудитслужба наділена лише правом порушувати перед відповідними державними органами питання при визнання недійсними договорів виключно за результатами проведених контрольних заходів у разі встановлення порушень.

З огляду на те, що за результатами проведення контрольних заходів в Управлінні освіти Ніжинської міської ради, а саме: ревізії, порушень при укладенні додаткових угод до договору на закупівлю природного газу не встановлено, то в Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області відсутні законодавчі підстави для порушення перед відповідники державними органами питання про визнання недійсними додаткових угод до договору.

Крім того, у Північного офісу Держаудитслужби відсутні повноваження здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, а саме: звертатися до суду з позовом про визнання додаткових угод недійсними та стягнення отриманих коштів на підставі цих угод.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду визначеною в постановах від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 17.04.2018 у справі № 915/600/17, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18.

Суд звертає увагу відповідача на те, що Управління освіти Ніжинської міської ради забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів, здійснює фінансове, матеріально - технічне забезпечення навчальних закладів, є головним розпорядником коштів та з його рахунку виділено кошти на оплату за спірним Договором, а тому уповноважене представляти інтереси держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України з позовом про визнання правочину недійсним може звернутись одна із сторін або інша заінтересована особа, яка заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач допустив бездіяльність щодо захисту порушених інтересів держави шляхом пред`явлення позову, самоусунувся від таких дій, тому і зазначений позивачем у відповідності до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Ніжинської місцевої прокуратури на адресу Управління освіти Ніжинської міської ради від 12.08.2019 № 3842 вих. 19, в якому позивача проінформовано про виявлені порушення, тобто прокурором фактично надано можливість відреагувати на стверджування про порушення інтересів держави. Крім того, в даному листі вказано і ймовірний спосіб захисту інтересів держави та намір прокуратури пред`явити позов до суду, у разі якщо відповідних заходів не буде вжити Управлінням.

Таким чином, з моменту інформування про виявлені порушення Управління освіти Ніжинської міської ради та до моменту пред`явлення позову пройшло більше 2 місяців, що свідчить про дотримання прокурором розумних строків щодо повідомлення прокурором уповноваженого органу про пред`явлення позову.

Звернення Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури з даним позовом до суду спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при використанні бюджетних коштів, з урахуванням принципів добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладанні додаткових угод про збільшення ціни товару за природний газ після укладання договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушенню інтересів держави. Як наслідок, укладання додаткових угод з порушенням вимог законодавства може призвести до необхідності додаткового витрачання коштів з бюджету, та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що звернення прокурора до суду у даній справі спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільного та державного інтересу у дотриманні вимог чинного законодавства під час здійснення публічних закупівель, суд дійшов висновку про наявність у прокурора достатніх правових підстав для звернення до суду з позовом у захист інтересів держави.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про публічні закупівлі" від 25 грудня 2015 року №922-VIII, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Частиною першою статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами частини четвертої статті 36 вказаного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Таким чином, Законом встановлено імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватись виключно у випадках, визначених статтею 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 № 3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу.

Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

У даному випадку з додаткових угод вбачається, що підставою для внесення змін до Договору постачання природного газу № 19-225/17 від 22 січня 2019 року стало підвищення ціни на природний газ на ринку. При цьому сторони керувались пунктом 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі". Зазначені додаткові угоди направлені ТОВ "Укртранссервіс-Груп" Управлінню освіти Ніжинської міської ради листами від 23.01.2019 № 652/19 та від 24.01.2019 № 677/19, тобто на наступний день після укладення основного Договору з різницею у часі в один день, у яких зазначалося, що згідно офіційної інформації відбулося значне підвищення цін на ринку природного газу у січні місяці, та пропонує підвищити ціни на постання природного газу на 9,99% (кожного разу). Вказані листи надійшли до Управління освіти Ніжинської міської ради 25.01.2019 та зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції за № 169/01-10 та № 170/01-10.

Для укладення Додаткової угоди № 1/61 від 29.01.2019 ТОВ "Укртранссервіс-Груп" на підтвердження зростання ціни на товар, надало на адресу Управління освіти Ніжинської міської ради довідку Харківської Торгово-промислової палати від 18.01.2019 наступного змісту : " на Ваш запит від 15.01.2019 повідомляємо, що згідно прейскуранта НАК "Нафтогаз України" ціна природного газу як товару з урахуванням ПДВ (за умови попередньої оплати до періоду поставки газу, без урахування тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами) для споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу з 1 січня 2019 року складає 10822 грн. за 1000 м.куб.".

Водночас, надані постачальником довідки Харківської ТПП України не містить жодних відомостей про коливання ціни (не доводять факти коливання ціни) товару на ринку у цей період, а саме після укладення Договору від 22.01.2019. Крім того, вказані в довідці Харківської Торгово-промислової палати від 18.01.2019 ціни вже діяли на момент укладення Договору від 22 січня 2019 року.

Одночасно, прейскуранти НАК "Нафтогаз України", на які посилається Харківська Торгово-промислова палата, засвідчують, що коливання ціни природного газу на ринку відбувалося у бік зменшення. Так, згідно прейскурантів НАК "Нафтогаз України", які знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті: з 1 грудня 2018 року ціна для постачальників (споживачів III категорії) для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам становила 12180 грн. за 1000 м.куб.; з 1 січня 2019 року для споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу (категорія II) становила 10822 грн. за 1000 м.куб. з 1 лютого 2019 року для споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу становила 10460,40 грн. за 1000 м.куб.

Згідно листа Головного Управління статистики у Чернігівській області № 04-09/441-19 від 25.02.2019 Держстат веде спостереження за змінами роздрібних цін на газ природний лише для побутових споживачів. За даними спостереження коливання цін на газ природний для побутових споживачів у період з грудня 2018 по січень 2019 року не відбувалося.

З метою укладення ще однієї Додаткової угоди № 2/62 від 31.01.2019 про підвищення ціни на газ (угода) ТОВ "Укртранссервіс-Груп" направило на адресу Управління освіти Ніжинської міської ради листа № 677/19 від 24.01.2019, у якому пропонувало підвищити ціну на 9,99% до якого додано відповідний проект додаткової угоди та експертний висновок Житомирської Торгово-промислової палати.

Слід вказати, що з наданого постачальником експертного висновку вбачається, що на вирішення експертизи поставлено наступне питання: "визначити середню ринкову вартість на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів на території України станом на січень 2019 року". Тобто експерту не ставилися питання щодо визначення динаміки ціни на природний газ або проведення аналізу вартості ціни на газ на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи проведення інших досліджень, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку.

Згідно експертного висновку Житомирської Торгово-промислової палати № В-105 від 23.01.2018 середня ринкова вартість на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів на території України станом на січень 2019 року становила 11900 за 1 тис. куб.м. Вказана ціна на природний газ, яка склалася на січень 2019 року, є дійсною на дату експертизи та може змінюватися в більшу чи меншу сторону.

Таким чином, станом на дату укладення Додаткової угоди № 2/62 від 31.01.2019 ціна, визначена експертом була недійсною. Крім того, експертний висновок не містить жодних відомостей про коливання ціни товару на ринку у цей період, а саме після укладення договору та попередньої додаткової угоди. З огляду на вказане, експертний висновок Житомирської Торгово-промислової палати № В-105 від 23.01.2018 не може слугувати підставою для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

На переконання суду, необхідність внесення зазначених змін не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджено документально.

Також у остаточній тендерній пропозиції, яка оприлюднена 04.01.2019 о 16 год. 15 хв. на інтернет-ресурсі "PROZORRO" ТОВ "Укртрансервіс-груп" брало на себе зобов`язання постачати Газове паливо (природний газ) за ДК 021:2015 - 09120000-6 в обсязі - 265 000 тис. м.куб. за ціною за 1 куб.м. 8,97736 грн. з ПДВ. При цьому, відповідач підписав зобов`язання про те, що вивчивши тендерну документацію та технічні вимоги, він має можливість та погоджується виконати вимоги замовника та Договору на загальну суму 2 379 000,00 грн. Учасник погодився дотримуватися умов даної тендерної пропозиції протягом 90 календарних днів з дня розкриття тендерних пропозицій та зазначив, що тендерна пропозиція буде обов`язковою для нього.

Однак, вже наступного дня після укладення Договору № 19-225/17 від 22.01.2019 ТОВ "Укртрансервіс-груп" у листі № 652/19 від 23.01.2019 повідомило позивача про необхідність укладення додаткової угоди щодо підвищення ціни на газ на майже 10%, а ще одного листа з вказаного питання направляє наступного дня - 24.01.2019. Таким чином, протягом 10 днів з моменту укладення Договору ціна газу відповідно до додаткових угод зросла на 20,97% від заявленої у тендерній пропозиції.

Надаючи оцінку фактам суттєвої зміни ринкової ціни за такий короткий період, суд зазначає, що ціна товару у тендерній пропозиції могла бути усвідомлено занижена відповідачем для отримання замовлення, а після укладення договору закупівлі приведена у відповідність із ринковою. У такому випадку додаткові угоди щодо постійної зміни ціни договору спотворюють результати торгів та нівелюють економію, яку було отримано під час підписання Договору.

Описана вище можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісної конкуренції та зловживань робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що також є очевидним порушенням принципів процедури закупівлі, встановленим преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі", якою передбачено принципи здійснення публічних закупівель: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає, що відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У даному конкретному випадку Закон хоч і дозволяє збільшувати ціну товару, але лише за наявності одночасно таких обставин: ціна за одиницю товару змінюється не більше ніж на 10 відсотків; за умови коливання ціни такого товару на ринку; зміна ціни за одиницю товару не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Разом з цим, суд зазначає, що на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Аналогічну правову позицію щодо підстав зміни ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю підтримав суд касаційної інстанції (постанова Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/4474/17, постанова Вищого господарського суду України від 15.05.2014 у справі № 904/3255/13).

Так, суди переглядаючи справи за касаційними скаргами відповідачів погодились із висновками судів апеляційної інстанції, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10 % від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Суд звернув увагу, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Водночас, в даному випадку, коливання ціни товару на ринку при укладенні додаткових угод сторонами договору жодним чином не обґрунтовано та документально належним чином не підтверджено, оскільки довідка Харківської Торгово-промислової палати та експертний висновок Житомирської Торгово- промислової палати, додані до додаткових угод, не містять жодних даних про коливання ціни після укладення договору на момент укладення додаткових угод, що вказує на порушення вимоги пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та безпідставну зміну істотних умов договору.

Щодо посилань відповідача на постанови Верховного Суду у справах № 910/17258/17, № 916/3156/17 про наслідки нікчемності правочину, суд зазначає наступне.

Згідно статті 37 ЗУ "Про публічні закупівлі" (в редакції яка діяла на момент укладення договору та угоди) визначено конкретні випадки нікчемності та порушення при укладенні договору закупівлі, які безумовно тягнуть визнання договору нікчемним:

Зокрема, договір про закупівлю є нікчемним у разі: його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону;

його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону;

його укладення з порушенням строків, передбачених частиною другою, статті 32 та абзацом восьмим частини третьої статті 35 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону."

При цьому частина 4 статті 36 цього Закону, а саме: абзац 1, встановлює таку вимогу до договору закупівлі, зокрема: "Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, та визначено випадки, за яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю (зміну ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, тощо)".

Отже стаття 37 стосується лише порушень допущених при (на стадії) укладенні договору закупівлі, та не стосується порушень допущених внесенні змін до договору, здійснених після його укладення.

Крім того, законодавцем при внесені змін до вказаного вище Закону, які діють з 19.04.2020 (закон викладено у новій редакції), у статті 41 виокремлено випадки за наявності яких допускається зміна істотних умов договору в окрему частину (5), при цьому підставу щодо нікчемності договору про закупівлю: укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 Закону залишено без змін (у попередній редакції статті 36).

Також суд вважає за необхідне зауважити, що предметом спору у справі № 910/17258/17 є визнання недійсним договору оренди та предметом спору у справі № 916/3156/17, на які посилається відповідач, є застосування наслідків недійсності договору про розірвання договору застави майнових прав, в той час, як предметом даного спору є визнання недійсними додаткових договорів до договору про поставку газу.

Тобто предмети спору у постановах Верховного Суду та у даній справі є різними.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що відповідачем без будь-яких належних на те підстав, без жодного належно обґрунтованого документального підтвердження щодо коливання ціни на природний газ та щодо підвищення ціни на природний газ, в порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди згідно яких зменшено обсяги поставки природного газу, при цьому збільшено ціну за одиницю товару, що в свою чергу не відповідає вимогам тендерної документації.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що додаткові угоди № 1/61 від 29.01.2019, № 2/62 від 31.01.2019 до Договору № 19-225/17 на постачання природного газу укладено всупереч вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим вимога прокурора про визнання недійсними вказаних додаткових угод підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що вищенаведені судом висновки повністю відповідають подібним правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 16.04.2019 у справі № 915/346/18 та від 23.01.2020 у справі № 907/788/18 стосовно того ж Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансервіс-Груп", а також у постановах від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.

Щодо вимоги прокуратури про стягнення з відповідача надмірно сплачених позивачем грошових коштів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини1, 2 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно пунктом 2.6, 5.1. Договору № 19-225/17 від 22.01.2019 акти приймання передачі природного газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником. Розрахунки здійснюються шляхом банківського переводу споживачем грошових коштів, на розрахунковий рахунок постачальника до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі Акту приймання - передачі природного газу.

На виконання умов Договору між позивачем та відповідачем підписано наступні акти прийому-передачі природного газу:

- № 947 від 11.03.2019 про прийняття Управлінням освіти Ніжинської міської ради у лютому 2019 газу в обсязі 34,084 тис.куб.м., по ціні 9050, 00 грн. (без ПДВ) на суму 370152, 24 грн. (з ПДВ). (т. 1 а.с. 96). Відповідно до платіжних доручень № 1228 від 13.03.2019, № 1230 від 13.03.2019, № 1229 від 13.03.2019, № 1232 від 13.03.2019, № 1231 від 15.03.2019 грошові кошти у сумі 370152, 24 грн. Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області перерахувало на рахунок ТОВ "Укртрансервіс-Груп" (т. 1 а.с. 98-102).

- № 1546 від 10.04.2019 про прийняття Управлінням освіти Ніжинської міської ради у березні 2019 газу в обсязі 30,710 тис.куб.м., по ціні 9050, 00 грн. (без ПДВ) на суму 333510, 60 грн. (з ПДВ). (т.1 а.с. 97). Відповідно до платіжних доручень № 1863 від 15.04.2019, № 1859 від 15.04.2019, № 1861 від 15.04.2019 грошові кошти у сумі 333510, 60 грн. Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області перерахувало на рахунок ТОВ "Укртрансервіс-Груп" (т. 1 а.с. 104-108).

Таким чином, за фактично поставлений у лютому - березні 2019 року (з 01.02.2019 по 31.03.2019) Управлінню освіти Ніжинської міської ради природній газ в об`ємі 67,794 тис. куб.м. (34,084+30,710), по ціні 9050,00 грн. (без ПДВ) за 1 тис. куб.м., відповідачу сплачено загалом суму коштів - 703662,84 грн. (370152,24 грн. + 333510,60 грн.).

А отже, оскільки додаткові угоди № 1/61 від 29.01.2019, № 2/62 від 31.01.2019 до Договору № 19-225/17 на постачання природного газу підлягають визнанню недійсними, суд дійшов висновку, що позивач має право на повернення йому коштів від відповідача у порядку двосторонньої реституції на підставі статті 216 Цивільного кодексу України.

Щодо посилань відповідача на постанову Верховного суду по справі № 629/4628/16-ц, суд зазначає, що предметом спору у вказаній справі є стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Тобто, як і в попередніх постановах, предмет розгляду справи № 629/4628/16-ц є відмінним від даної справи.

Стосовно посилань відповідача на постанову Верховного Суду у справі № 912/894/18, суд зазначає, що у вказаній постанові Верховним судом не було здійснено правового висновку та лише зауважено про те, що попередніми судами не було досліджено можливість стягнення коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Вказану вище справу Верховним Судом було направлено на новий розгляд.

Перевіривши наданий прокурором розрахунок розміру надмірно сплачених бюджетних коштів, який становить різницю між фактично сплаченою сумою та сумою, яка повинна була б бути сплачена без зміни ціни, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає приписам чинного законодавства.

Отже, в даному випадку вимога прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" на користь Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 121983, 78 грн. є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною 1 статті 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору у розмірі 5763, 00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 4, 5, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області - задовольнити.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 1/61 від 29.01.2019 до Договору на постачання природного газу № 19-225/17 від 22.01.2019, укладену між Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області та ТОВ "Укртранссервіс-Груп".

Визнати недійсною Додаткову угоду № 2/62 від 31.01.2019 до Договору на постачання природного газу № 19-225/17 від 22.01.2019, укладену між Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області та ТОВ "Укртранссервіс-Груп".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" (місцезнаходження: 61145, місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, офіс 1002; ) на користь Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області (місцезнаходження: 16600, Чернігівська область, місто Ніжин, вулиця Купецька, будинок 13; ) кошти в сумі 121 983,78 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" (місцезнаходження: 61145, місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, офіс 1002; ) на користь Прокуратури Чернігівської області (місцезнаходження: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Овдіївська, будинок 2; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 763,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "26" листопада 2020 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 927/906/19