РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.12.2020Справа № 910/12336/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/12336/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика «Сімі»

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бутлегер Бар»

про: стягнення 8 622,89 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика «Сімі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бутлегер Бар» про стягнення 8 622,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу №381/19 від 08.10.2019 щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 6 711,61 грн - суми основного боргу, 527,50 грн - пені, 344,95 грн - 10% річних, 67,67 грн - інфляційних витрат, 971,16 грн - штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 року у справі №910/12336/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі було вручене відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

09.09.2020 позивач надав суду заяву про закриття провадження у справі та збільшення розміру позовних вимог, у якій посилається на сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 6 711,61 грн, у зв`язку з чим просить суд закрити провадження у справі в цій частині, повернути з Державного бюджету України 50% судового збору та стягнути з відповідача пеню у розмірі 562,71 грн, 10% річних у розмірі 374,29 грн (за період з 26.03.2020 по 18.08.2020), інфляційні втрати у розмірі 67,67 грн (за період з 26.03.2020 по 18.08.2020) та штраф у розмірі 971,16 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача 50% судового збору, витрати на пересилання поштової кореспонденції та витрати на послуги адвоката.

26.10.2020 позивач надав суду заяву про уточнення розрахунку судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, у якій просить суд стягнути з відповідача 4 200,00 грн витрати на правничу допомогу та судовий збір 2 102,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика «Сімі» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бутлегер Бар» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу №381/19 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору продавець зобов`язався передати у власність, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар, асортимент, кількість, ціна, а також інші характеристики яких вказані в рахунках-фактурах, податкових накладних.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що оплата покупцем кожної партії товару проводиться шляхом: за кожну отриману партію товару з відстрочкою платежу 14 календарних днів по безготівковому розрахунку.

У випадку несвоєчасної оплати відповідної партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення (п.4.1 Договору).

Окрім сплати пені, передбаченої п. 4.1 Договору, покупець відшкодовує продавцю 10% річних від суми несвоєчасно сплаченого товару, які визначаються збитками (п.4.2 Договору).

У випадку прострочення терміну оплати передбаченого п. 3.3 Договору строком більше ніж на 70 календарних днів, покупець повинен сплатити продавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми (п.4.3 Договору).

Судом встановлено, що позивачем поставлено обумовлений Договором товар 11.03.2020 на суму 9 711,61 грн, що підтверджується копією видаткової накладної №4663, яка підписана уповноваженими представниками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково сплачено за поставлений товар 03.08.2020 у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями виписок з банку.

Під час розгляду даної справи відповідачем сплачено 6 711,61 грн, а саме 19.08.2020 відповідно до виписки з банку, наявної в матеріалах справи та стверджувань позивача щодо отримання оплати за товар від відповідача.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки надані відповідачем докази свідчать про відсутність предмету спору в частині стягнення 6 711,61 грн, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі в цій частині основного боргу підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 562,71 грн, 10% річних у розмірі 374,29 грн (за період з 26.03.2020 по 18.08.2020), інфляційні втрати у розмірі 67,67 грн (за період з 26.03.2020 по 18.08.2020) та штраф у розмірі 971,16 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім сплати пені, передбаченої п. 4.1 Договору, покупець відшкодовує продавцю 10% річних від суми несвоєчасно сплаченого товару, які визначаються збитками (п.4.2 Договору).

Судом перевірено розрахунок позивача 10% річних та інфляційних втрат, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 374,29 грн - суми 10% річних та 67,67 грн - суму інфляційних втрат.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У випадку несвоєчасної оплати відповідної партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення (п.4.1 Договору).

У випадку прострочення терміну оплати передбаченого п. 3.3 Договору строком більше ніж на 70 календарних днів, покупець повинен сплатити продавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми (п.4.3 Договору).

Судом перевірено розрахунок пені та штрафу, за заявлений позивачем період, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 562,71 грн та штрафу у розмірі 971,16 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 200,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат професійна правнича допомога адвоката включає в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

17.05.2019 між адвокатським об`єднанням «ЕСТ ЛЕКС» та позивачем укладено договір про надання правової допомоги, у відповідності до якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту з приводу представництва та захисту його інтересів. У відповідності до п. 4.1, 4.2 договору, за надання правової допомоги замовним зобов`язується сплатити виконавцю гонорар (грошову винагороду), розмір грошової винагороди та порядок її виплати погоджується сторонами окремо.

Сторони підписали рахунки - акт на оплату №07/10-2 від 07.10.2020 на суму 1 400,00 грн за 2 години (підготовка та подання до суду заяви про закриття провадження) та акт на оплату №13/08-3 від 13.08.2020 на суму 2 800,00 грн за 4 години (попередня консультація клієнта).

На підтвердження понесення витрат на послуги адвоката позивачем долучено до матеріалів платіжне доручення №49802 від 20.10.2020, з якого вбачається, що позивач оплатив за консультацію згідно вищезазначених рахунків суму у розмірі 4 200,00 грн.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а тому враховуючи співрозмірність винагороди за адвокатські послуги обсягам наданих послуг, складність справи, ціну позову, доведеність факту надання відповідних послуг позивачу, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково в розмірі 2 100,00 грн, що складає 50 % від заявленої суми позивачем витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.74, 76-80, 129, 236- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 6 711,61 грн - закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бутлегер Бар» (02160, м.Київ, проспект Соборності, буд.5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» (08600, Київська обл., м.Васильків, вул. Володимирівська, буд.92, ) суму пені у розмірі 562 (п`ятсот шістдесят дві) грн 71 коп., 10% річних у розмірі 374 (триста сімдесят чотири) грн 29 коп., інфляційні втрати у розмірі 67 (шістдесят сім) грн 67 коп., штраф у розмірі 971 (дев`ятсот сімдесят одна) грн 16 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 (дві тисячі сто) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Шкурдова