ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа№ 910/5688/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020

у справі №910/5688/20 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 96 322,74 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі, позивач або ПрАТ «СК «Уніка») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі, відповідач або ПрАТ «УТСК») про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 96 322,74 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ПрАТ «СК «Уніка» на підставі договору добровільного страхування транспортних засобів №006116/4055/0000031 від 01.04.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування страхувальнику автомобіля ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 - Українсько-американському товариству з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями, а тому позивач відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України набув право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого ( ОСОБА_1 ) скоєно ДТП, була застрахована ПрАТ «УТСК» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/001595817, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування йому збитків у розмірі 96 322,74 грн покладається на відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 61 302 (шістдесят одну тисячу триста дві) грн 36 коп відшкодування, 1 337 (одну тисячу триста тридцять сім) грн 77 коп витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду про часткове задоволення позовних вимог мотивоване тим, що до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток - відповідача. Водночас, суд із посиланням на положення пунктів 10.1.2.2, 10.1.8, 10.1.8.2. Договору добровільного страхування № 005116/4055/0000031 від 01.04.2019 та враховуючи визначену відповідно до Звіту ТОВ «СЗУ Україна» №1620 ринкову вартість ТЗ на момент пошкодження дійшов висновку, що страхове відшкодування мало розраховуватись наступним чином: 122 020,00 грн - 7,92% зносу ТЗ за період дії договору страхування - 50 550,00 грн вартості залишків ТЗ - 500,00 грн франшизи згідно полісу АО/001595817, і становить 61 302,36 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 04.09.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» відшкодування у розмірі 71 020,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було проігноровано положення статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок чого складено хибні розрахунки страхових відшкодувань та ухвалено незаконне рішення.

За твердженнями скаржника, зобов`язання відповідача з відшкодування шкоди за страховим полісом АО/001595817 складають: 122 020,00 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) - 50 500,00 грн (вартість транспортного засобу після ДТП/вартість залишків) - 500,00 грн (франшиза за полісом) = 71 020,00 грн. Даний розмір визнано відповідачем у відзиві на позовну заяву.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення отримано скаржником 17.08.2020 (про що свідчать копія конверту та витяг із сайту Укрпошти, додані до апеляційної скарги).

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Уніка» у справі №910/5688/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 поновлено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20 на час апеляційного оскарження; вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/5688/20 є вимоги про стягнення 96 322, 74 грн, а отже дана справа відноситься до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам строки для подачі відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлень про вручення поштових відправлень), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Так, 01.04.2019 між ПрАТ «СК «Уніка» (страховик за договором, позивач) та Українсько-американським товариством з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями (страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування транспортних засобів №005116/4055/0000031, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, у т.ч. «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

02.12.2019 у м. Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та транспортного засобу «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , в результаті чого пошкоджено обидва транспортні засоби.

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 20.12.2019 у справі №204/8652/19, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

26.12.2019 страхувальник звернувся до ПрАТ СК «Уніка» із заявою №00329907 про подію, що має ознаки страхового випадку, а також надав пояснення та документи для виплати страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 1.1. (додаток №1) Договору добровільного страхування встановлено дійсну вартість ТЗ (вартість ТЗ (та/або додаткового обладнання) за цінами і тарифами, що діють на момент укладення договору)) та страхову суму в розмірі 160 000,00 грн.

Відповідно до пункту 10.1.22. Договору добровільного страхування при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ (розмір вартості відновлювального ремонту перевищує 75% дійсної вартості ТЗ та додаткового обладнання) знос ТЗ за період дії договору визначається за визначеною формулою.

За умовами пункту 10.1.8. Договору добровільного страхування при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме: страховик здійснює виплату страхової суми за вирахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до пункту 10.1.22. договору та вартості залишків ТЗ. Майнові права на ТЗ у цьому випадку залишаються у страхувальника.

Вартість залишків ТЗ визначається на підставі експертного звіту або на підставі Акту погодження залишкової вартості ТЗ між страховиком та страхувальником (пункту 10.1.8.3. Договору добровільного страхування).

Актом огляду транспортного засобу від 03.12.2019 було визначено характер та перелік пошкоджень транспортного засобу «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до Ремонтної калькуляції Augatex №00329907 від 09.01.2020, вартість матеріального збитку склала 125 219,41 грн.

Згідно складеного ТОВ «СЗУ Україна» звіту №1620 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, визначено вартість відновлювального ремонту у сумі 125 219,41 грн, вартість матеріального збитку 122 020,00 грн.

Відповідно до рахунку ФОП Шпика А.А. №С000000742 від 25.12.2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП склала 125 084,30 грн.

Страховиком (позивачем) визначено, що в результаті ДТП 02.12.2019 автомобіль «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є конструктивно знищеним, враховуючи, що дійсна вартість складає 160 000,00 грн, а вартість відновлювального ремонту визначено у розмірі 125 219,41 грн, тобто 78,26% (125 219,41 грн/160 000,00 грн)х100)).

Розрахунок зносу ТЗ за період з дати початку строку дії Договору до моменту настання страхового випадку (пункт 10.1.2.2.) становить: 12 (відсоток базового зносу) х 241 (кількість днів - період з дати початку дії Договору до моменту настання страхового випадку)/365 (календарні дні в році) = 7,32877.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції Audatex вартість залишків пошкодженого автомобіля встановлено на суму 50 500,00 грн.

Враховуючи зазначене, страхове відшкодування згідно умов Договору добровільного страхування складає: 160 000,00 грн (дійсна вартість ТЗ) - 7,32877% (знос ТЗ за період дії Договору страхування) - 50 500,00 грн (вартість залишків ТЗ) = 96 822,74 грн.

22.01.2020 позивач за платіжним дорученням №132119 на підставі страхового акта №00329907 від 21.01.2020 перерахував на рахунок вигодонабувача - УА ТОВ «Євромікс» з іноземними інвестиціями суму 96 822,74 грн страхового відшкодування.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПрАТ «УТСК» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) №АО/001595817 із визначенням 100 000,00 грн за шкоду, завдану майну та 500,00 грн франшизи.

04.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою №27002 на виплату страхового відшкодування №АО/001595817 (вих. 624 від 30.01.2020), в якій просив відповідача виплатити страхове відшкодування у сумі 96 822,74 грн.

Однак, відповідач виплату страхового відшкодування у вказаній сумі не здійснив.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач, посилаючись на положення статей 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України та статтю 27 Закону України «Про страхування», зазначає, що ПрАТ «УТСК» зобов`язане відшкодувати ПрАТ «СК «Уніка» страхове відшкодування у розмірі 96 322,74 грн (96 822,74 грн - 500,00 грн франшизи за полісом №АО/001595817).

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначав про здійснення позивачем невірного розрахунку суми страхового відшкодування, виходячи із 160 000,00 грн дійсної вартості ТЗ, у той час, як відповідно до наданого позивачем Звіту №1620 від 09.01.2020, вартість неушкодженого автомобіля визначена у розмірі 122 020,00 грн, тому, за вирахуванням 50 500,00 грн вартості залишків автомобіля та 500,00 грн франшизи, належне відповідачем до виплати позивачу відшкодування становить 71 020,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з наступних підстав.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідача обов`язку із виплати позивачу страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

У такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок, в частині встановлення чи є здійснення виплати за договором добровільного майнового страхування виникненням нового зобов`язання або ж за наслідками такої виплати лише відбувається заміна кредитора у вже існуючому зобов`язанні із набуттям останнім всіх прав і обов`язків попереднього кредитора викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17, який в силу приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України суди враховують при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, керуючись умовами пунктів 10.1.2.2, 10.1.8, 10.1.8.2. Договору добровільного страхування № 005116/4055/0000031 від 01.04.2019 та враховуючи визначену відповідно до Звіту ТОВ «СЗУ Україна» №1620 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійшов висновку, що в результаті ДТП 02.12.2019 автомобіль «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є конструктивно знищеним та страхове відшкодування згідно умов Договору добровільного страхування складає: 160 000,00 грн (дійсна вартість ТЗ) - 7,32877% (знос ТЗ за період дії Договору страхування) - 50 500,00 грн (вартість залишків ТЗ) = 96 822,74 грн.

Вина особи, яка керувала автомобілем марки «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , встановлена у судовому порядку - постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 20.12.2019 у справі №204/8652/19

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПрАТ «УТСК» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/001595817 із визначенням 100 000,00 грн за шкоду, завдану майну та 500,00 грн франшизи.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до відповідача із заявою №27002 на виплату страхового відшкодування №АО/001595817 (вих. 624 від 30.01.2020), в якій просив відповідача виплатити страхове відшкодування у сумі 96 822,74 грн.

Доказів здійснення відповідачем страхового відшкодування по ДТП, що сталося 02.12.2019, у т.ч. на вимогу позивача, матеріали справи не містять.

Відповідач у відзиві на позов не оспорював, що він є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності (поліс №АО/001595817). Заперечення відповідача стосувалися розміру заявленого до стягнення відшкодування.

Так, відповідач зазначав, що відповідно до наданого позивачем Звіту №1620 від 09.01.2020 вартість неушкодженого автомобіля визначена у розмірі 122 020,00 грн, тому, за вирахуванням 50 500,00 грн вартості залишків автомобіля та 500,00 грн франшизи, належне відповідачем до виплати позивачу відшкодування становить 71 020,00 грн.

Натомість, приймаючи оскаржуване у даній справі рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно положень пунктів 10.1.2.2., 10.1.8., 10.1.8.2. Договору добровільного страхування №005116/4055/0000031 від 01.04.2019 та враховуючи визначену відповідно до Звіту ТОВ «СЗУ Україна» №1620 ринкову вартість ТЗ на момент пошкодження, страхове відшкодування мало розраховуватись наступним чином: 122 020,00 грн - 7,92% зносу ТЗ за період дії договору страхування - 50 550,00 грн вартості залишків ТЗ - 500,00 грн франшизи згідно полісу АО/001595817, і становить 61 302,36 грн. Вказану суму (61 302,36 грн) і було присуджено судом до стягнення з відповідача на користь позивача.

Позивач в апеляційній скарзі наголошує на помилковості здійснених судом розрахунків, оскільки такі не відповідають положенням статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та просить стягнути з відповідача на користь позивача 71 020,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи ПрАТ «СК «Уніка» щодо розміру страхового відшкодування, покладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 3 Закону Україну «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, передбачено лише дві підстави, коли транспортний засіб вважається фізично знищеним: у випадку, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №207/2838/15-ц.

Матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ «СК «Уніка» при вирішенні питання щодо розміру страхового відшкодування було прийнято до уваги Звіт ТОВ «СЗУ Україна» №1620 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 125 219,41 грн, а ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження - 122 020,00 грн.

Враховуючи, що ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження була меншою, ніж вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, оцінювачем було прирівняно вартість матеріального збитку до ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження - 122 020,00 грн.

Сума залишків пошкодженого автомобіля відповідно до зобов`язуючої пропозиції Audatex становить 50 500,00 грн.

Оскільки згідно вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищує вартість даного автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди, він вважається фізично знищеним.

Таким чином, враховуючи положення статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачу відповідачем повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та після ДТП.

Крім того, за змістом статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цієї статті.

Згідно полісу №АО/001595817 франшиза становить 500,00 грн.

Отже, сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті відповідачем позивачу, становить 71 020,00 грн і мала бути обрахована наступним чином: 122 020,00 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) - 50 500,00 грн (вартість транспортного засобу після ДТП/вартість залишків) - 500,00 грн (франшиза за полісом).

Місцевим господарським судом при проведенні розрахунку страхового відшкодування за Договором добровільного страхування не було враховано, що вартість матеріального збитку, встановлена Звітом №1620 в розмірі 122 020,00 грн, є ринковою вартістю застрахованого автомобіля до ДТП (тобто вартість ТЗ з урахуванням зносу) та від цієї суми судом повторно відраховано знос автомобіля за Договором добровільного страхування (знос за період з дати початку строку дії договору до моменту настання страхового випадку) в розмірі 7,92% (пункт 10.1.2.2. Договору страхування).

Здійснивши такий розрахунок, суд фактично двічі застосував фізичний знос до застрахованого автомобіля, що призвело до зменшення реальної вартості застрахованого автомобіля на 7,92% та не узгоджується з умовами Договору страхування і суперечить вищенаведеним положенням статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні із задоволенням позовних вимог частково на суму 71 020,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити судове рішення.

Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За змістом статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» такою, що підлягає частковому задоволенню (оскільки відсутні підстави для скасування судового рішення повністю, як про це просить позивач у пункті 2 прохальної частини апеляційної скарги). Рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у даній справі є таким, що підлягає зміні, а позовні вимоги задовольняються частково на загальну суму 71 020,00 грн.

Розподіл судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 238, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20 змінити.

Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/5688/20 викласти у наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 17, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, ) 71 020 (сімдесят одну тисячу двадцять) грн 00 коп страхового відшкодування та 1 549 (одну тисячу п`ятсот сорок дев`ять) грн 83 коп витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 17, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, ) 2 324 (дві тисячі триста двадцять чотири) грн 75 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати накази. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/5688/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано після виходу головуючого судді Михальської Ю.Б. та судді Скрипки І.М. з відпусток, а судді Тищенко А.І. з лікарняного.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко