ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 місто Дніпро Справа № 908/893/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Антоніка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 (повний текст оформлений 28.08.2020, суддя Горохов І.С.) у справі №908/893/20

за первісним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор", смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", смт. Широке, Веселівський район, Запорізька область

про стягнення коштів

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", смт. Широке, Веселівський район, Запорізька область

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор", смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на свою користь 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати, 6 118,00 грн. штрафу, 51 617,53 грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

Державне підприємство "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" звернулось до Господарського суду Запорізької області із зустрічним позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" на свою користь пені у розмірі 13 096,99 грн. та 3% річних у розмірі 1155,61 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 у справі №908/893/20 у задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі; у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні суми попередньої оплати мотивоване тим, що сторонами у договорі не узгоджений строк повернення залишку попередньої оплати, тому таке повернення здійснюється у порядку частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України. Оскільки звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" не надало доказів на підтвердження направлення відповідачу вимоги про повернення залишку попередньої оплати, місцевий господарський суд дійшов до висновку про те, що строк виконання відповідачем обов`язку повернення залишку попередньої оплати у розмірі 12 236,00 грн. не настав.

Враховуючи те, що суд не вбачає підстав для стягнення попередньої оплати, оскільки строк для її повернення не настав, місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав і для стягнення штрафу в розмірі 50% у сумі 6 118,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за затримку поставки товару, місцевий господарський суд зазначив, що прострочення з поставки товару розпочалось з 11.09.2018 (в цей же день і розпочався період, за який позивач за первісним позовом мав право нарахувати відповідачу пеню (а саме з 11.09.2018), тому пеня за період з 03.04.2019 по 22.08.2019 розрахована позивачем в межах року за період, що передує зверненню позивача за первісним позовом до суду з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем за зустрічним позовом, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову з тих підстав, що Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" перерахувало попередню оплату вартості товару на наступний день від дати укладення контракту - 08.06.2018 в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №138 від 08.06.2018, тому відсутні підстави для стягнення неустойки та нарахувань передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 у справі №908/893/20 в частині відмови у задоволенні первісного позову; прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" задовольнити та стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати, 6 118,00 грн. штрафу, 51 617,53 грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про необхідність для повернення попередньої оплати додаткового пред`явлення вимоги в порядку частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, оскільки умовами договору передбачений строк поставки товару та умови повернення невикористаного авансу, що по суті є способом захисту права на випадок неналежного виконання продавцем зобов`язань за договором та не потребує додаткового узгодження між сторонами порядку чи строку повернення вказаних коштів. Оскільки неповернення суми попередньої оплати є триваючим порушенням, на думку апелянта, вимога про стягнення штрафу у розмірі 50% від суми попередньої оплати заявлений у межах спеціальної позовної давності.

Також апелянт не погоджується із відмовою у стягнення пені, стверджуючи, що стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням з позовом до суду. Застосування місцевим господарським судом приписів частини 6 статті 232 Господарського кодексу України вважає помилковим, оскільки умовами договору (пункт 9.5 контракту) передбачено, що неустойка сплачується за весь період прострочення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2020 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Антоніка С.Г.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 у справі №908/893/20, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

06.10.2020 від Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство проти задоволення апеляційної скарги заперечує, рішення господарського суду просить залишити без змін. Відповідач за первісним позовом погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що строк виконання зобов`язання з повернення суми передоплати не настав, оскільки відсутня відповідна вимога покупця. Зазначає, що передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України 6-місячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який можуть бути нараховані штрафні санкції, тому вважає, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено у стягненні пені, оскільки передбачений умовами договору "за весь час прострочення" не є зміною положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Подобєда І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 визначено для розгляду справи №908/893/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Антонік С.Г.

Справу №908/893/20 прийнято до свого провадження колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Антоніка С.Г.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 07.06.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" (покупець) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (продавець) укладений форвардний контракт № 07/06-18, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим контрактом продавець зобов`язується виростити власними силами та передати покупцю у власність базовий актив - сільськогосподарську продукцію ячмінь 3 класу урожаю 2018 року, у номенклатурі, кількості та за цінами, вказаними в цьому контракті, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною, передбачених цим контрактом.

Відповідно до пункту 2.1 контракту базовим активом за цим контрактом виступає: ячмінь 3 класу власного урожаю 2018 року, що відповідає ДСТУ 3769:98 "Ячмінь. Технічні умови" у кількості 100 +/- 10% тон в заліковій вазі Елеватора.

Згідно із пунктом 3.1 контракту поставка товару покупцю здійснюється на умовах EXW "Франко-склад продавця" згідно Інкотермс. Товар поставляється транспортом продавця на адресу: вул. Чарівна, 1, в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області.

Строк поставки товару за цим контрактом встановлюється до 10.09.2018. Місце відвантаження: Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, Центральний тік Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (пункт 3.2 контракту).

Відповідно до пункту 3.3 контракту поставка вважається здійсненою в момент підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної на товар на базисі поставки відповідно до умов пункту 3.1 цього контракту.

Згідно з пунктом 4.2 контракту вартість цього контракту складає 380 000,00 грн. в тому числі ПДВ. Вартість контракту є кінцевою і зміні не підлягає.

Відповідно до пункту 5.1 контракту оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах попередньої оплати траншами за погодженням сторін у строк до 02.05.2018.

Зобов`язання покупця щодо оплати товару вважаються виконаними з моменту списання останнього траншу з розрахункового рахунку покупця (пункт 5.3 контракту).

На виконання умов вказаного контракту, на підставі рахунку Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" №75 від 07.06.218 на суму 380 000,00 грн. Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" здійснило перерахування коштів на його рахунок платіжним дорученням №138 від 08.06.2018 на суму 380 000,00 грн.

Державним підприємством "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на виконання умов контракту згідно з накладною №78 від 23.08.2019 поставлено Товариству з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" 96,780 т ячменю 3 класу на суму 367 764,00 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" посилається на неналежне виконання Державним підприємством "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" зобов`язань за контрактом в частині своєчасної та повної поставки товару, у зв`язку з чим просить стягнути 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати, 6 118,00 грн. штрафу (пункт 9.11 контракту), 51 617,53 грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язання (пункт 9.5 контракту).

Державне підприємство "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" посилається на неналежне виконання Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" зобов`язань за контрактом в частині своєчасного перерахування суми попередньої оплати, у зв`язку з чим просить стягнути 13 096,99 грн. пені та 1 155,61 грн. 3% річних.

Предметом спору за первісним позовом є стягнення з продавця на користь покупця 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати, 6 118,00 грн. штрафу у розмірі 50% попередньої оплати, що підлягає поверненню (пункт 9.11 контракту), 51 617,53 грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару (пункт 9.5 контракту).

Предметом спору за зустрічним позовом є стягнення з покупця на користь продавця 13 096,99 грн. пені та 1 155,61 грн. 3% річних (пункт 9.4 контракту) за несвоєчасне перерахування попередньої оплати.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на свою користь 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати (380 000,00 грн. - 367 764,00 грн.).

Відповідно до пункту 9.10 контракту якщо продавець, який одержав від покупця суму попередньої оплати, передав у власність покупцеві товар на суму меншу, ніж сума одержаної попередньої оплати, продавець зобов`язаний за вибором покупця або повернути покупцеві залишок суми попередньої оплат, або передати кількість товару недопоставлену на залишок суми попередньої оплати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначено місцевим господарським судом, умовою застосування положень статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Відповідно до пункту 9.8 контракту якщо покупець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав покупцеві товар у встановлений цим контрактом строк і прострочення поставки складає більше ніж 3 (три) робочих дні, покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати та сплати штрафних санкцій.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що сторонами не узгоджено у договорі строк, коли саме повертається залишок попередньої оплати. Суд вважає, що повернення залишку попередньої оплати мало бути здійснено відповідачем після спливу семиденного строку від дня пред`явлення позивачем вимоги щодо повернення передплати порядку частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України. Оскільки Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" не надало доказів на підтвердження направлення продавцю вимоги про повернення залишку попередньої оплати, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку повернення залишку попередньої оплати у розмірі 12 236,00 грн. не настав.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суд, посилаючись на те, що умовами договору передбачений строк поставки товару та умови повернення невикористаного авансу, що по суті є способом захисту права на випадок неналежного виконання продавцем зобов`язань за договором та не потребує додаткового узгодження між сторонами порядку чи строку повернення вказаних коштів.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Умовами форвардного контракту №07/06-18 від 07.06.2018 передбачений строк поставки продукції та зазначені наслідки поставки продукції не на всю суму попередньої оплати, продавець зобов`язаний за вибором покупця або повернути покупцеві залишок суми попередньої оплат, або передати кількість товару недопоставлену на залишок суми попередньої оплати.

Доказів того, що покупець вимагав передати кількість товару, недопоставлену на залишок суми попередньої оплати, сторонами погоджені умови такої поставки (допоставки) матеріали справи не містять.

Таким чином, у постачальника (продавця) виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 11.09.2018.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про безпідставність відмови місцевим господарським судом у задоволенні позову про стягнення 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 9.11 контракту у випадку повернення залишку суми попередньої оплати продавець зобов`язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) залишку суми попередньої оплати.

Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" штраф в розмірі 6 118,00 грн. від суми залишку попередньої оплати.

Враховуючи, що місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення попередньої оплати, оскільки строк для її повернення не настав, місцевим господарським судом відмовлено і у стягненні штрафу в розмірі 50% у сумі 6 118,00 грн.

Відповідно до пункту 9.5 контракту продавець за несвоєчасну поставку товару згідно з пунктом 3.2 цього контракту сплачує покупцю штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від вартості непоставленого товару за кожен день затримання поставки товару, за весь період прострочення.

Тобто, розмір договірної штрафної санкції обраховано у відсотковому розмірі за кожен день прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю "пеня".

Між тим, для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов`язання.

Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" неустойку за прострочення виконання зобов`язання за контрактом у розмірі 51 617,53 грн. за період з 03.04.2019 по 22.08.2019.

Державним підприємством "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" у відзиві заявлено про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу).

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За приписами пункту 3.2 контракту, строк поставки товару за цим контрактом встановлюється до 10.09.2018.

Товар фактично частково поставлено 23.08.2019, що підтверджується накладною № 78 на суму 367 764,00 грн.

Таким чином, продавцем порушено зобов`язання за контрактом щодо своєчасності поставки товару.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховані штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором); порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за угодою сторін, тому, зокрема, умови договору, за якими сторони встановили, що така давність обчислюється не з моменту прострочення платежу, а з іншої дати, що визначається шляхом зворотного відрахування шести місяців від дати пред`явлення вимоги, суперечать вимогам закону і не застосовуються судом.

Прострочення з поставки товару у продавця розпочалось з 11.09.2018. В цей же день і розпочався період, за який позивач мав право нарахувати відповідачу пеню (а саме з 11.09.2018 і за весь період прострочення, з урахуванням умов пункту 3.2 контракту).

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що умови форвардного контракту №07/06-18 від 07.06.2018 не містять положень щодо збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), позовна давність закінчилась 11.03.2020, тому пеня за період з 03.04.2019 по 22.08.2019 розрахована позивачем за первісним позовом в межах року за період, що передує зверненню позивача за первісним позовом до суду з пропуском строку позовної давності, у зв`язку з чим відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Оскільки неповернення суми попередньої оплати є триваючим порушенням, на думку апелянта, вимога про стягнення штрафу у розмірі 50% від суми попередньої оплати заявлений у межах спеціальної позовної давності.

Також апелянт не погоджується із відмовою у стягнення пені, стверджуючи, що стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням з позовом до суду. Застосування місцевим господарським судом приписів частини 6 статті 232 Господарського кодексу України вважає помилковим, оскільки умовами договору (пункт 9.5 контракту) передбачено, що неустойка сплачується за весь період прострочення.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У свою чергу, частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено особливість порядку застосування господарських штрафних санкцій, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як правильно зазначено апелянтом, у пункті 9.5 контракту сторонами передбачений інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений частиною, 6 статті 232 Господарського кодексу України, а саме за весь період прострочення.

Стаття 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 21.08.2019 у справі №727/9352/17.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про безпідставність відмови у стягненні пені у сумі 51 617,53 грн.

Водночас, апеляційний господарський суд вважає, що Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" пропущено позовну давність про стягнення штрафу в розмірі 50% у сумі 6 118,00 грн., враховуючи наявність заяви відповідача за первісним позовом про застосування позовної давності, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. При цьому апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо триваючого характеру порушення з тих підстав, що право на нарахування штрафу виникло з дня порушення зобов`язання (11.09.2018) і не залежить від кількості днів прострочення (як, наприклад, пеня, яка нараховується за кожен день прострочення).

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення первісного позову у сумі 63 853,53 грн. (12 236,00 грн. залишку попередньої оплати, 51 617,53 грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язання).

Також, рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 у справі №908/893/20 відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів в частині оскарженні рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову, апеляційний господарський суд, відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, не переглядає рішення в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (пункт 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги в частині безпідставної відмови у задоволенні позову про стягнення 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати та 51 617,53 грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язання. При цьому апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у стягненні штрафу в розмірі 6 118,00 грн. однак з інших підстав, ніж вказано у рішенні місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні первісного позову з прийняттям нового рішення про часткове задоволенні позову та стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати та 51 617,53 грн. неустойки, 1 918,21 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 у справі №908/893/20 задовольнити частково.

Скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.08.2020 у справі №908/893/20 в частині відмови у задоволенні первісного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про стягнення 69 971,53 грн.

Ухвалити в цій частині прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про стягнення 69 971,53 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" 12 236,00 грн. залишку попередньої оплати та 51 617,53 грн. неустойки, 1 918,21 грн. судового збору за подання позовної заяви.

В решті позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" 2 977,32 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 27.11.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя С.Г. Антонік

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2020 у справі №908/893/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" (), електронну адресу представника Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" адвоката Димитрашка Дениса Володимировича ().