ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.11.2020 Справа № 914/1855/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Марінченко Р.І. , розглянув у судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області, м. Дрогобич

до відповідача 1: Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

до відповідача 2: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

до відповідача 3: ОСОБА_1 , м. Дрогобич

про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення будівлі

за участю представників сторін:

від прокуратури: Лука Галина Володимирівна- прокурор;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до відповідача 1: Дрогобицької міської ради, відповідача 2: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради до відповідача 3: ОСОБА_1 про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення будівлі.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах та протоколах суду.

У судове засідання з розгляду справи по суті з`явився прокурор; відповідач 1, відповідач 2, відповідач 3 явку повноважних представників не забезпечили.

Заслухавши пояснення прокурора, ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд зазначає наступне.

01.11.2013 між КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання (Орендодавцем) та ФОП Фрунзеті Олександром Вікторовичем (Орендарем) укладено договір оренди нежитлових приміщень, будинків та споруд, за яким в оренду ФОП Фрунзеті Олександру Вікторовичу було передано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23,6 кв.м.(в подальшому встановлено 22,4 згідно технічного паспорту) Термін оренди до 01.11.2014.

На підставі заяви ФОП Фрунзеті О. В. Дрогобицькою міською радою 03.11.2016 прийнято рішення №419 "Про включення в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу", яким до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, шляхом викупу, нежитлове приміщення площею 22,4 кв.м. (, розташоване на І поверсі по АДРЕСА_1 .

22.03.2017 між Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради (Продавцем) та ФОП Фрунзеті О.В. (Покупцем) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу, відповідно до якого ОСОБА_1 набув у власність згадане вище приміщення.

Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор зазначає, що рішення Дрогобицької міської ради від 03.11.2016 № 419 прийнято в порушення вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 06.03.1992р., чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення. Вказаний закон діяв до 06.03.2018р. та втратив чинність відповідно до п. 1 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", який набрав чинності з 07.03.2018р. Згідно ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)",приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення і орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. Прокурор зазначає, що з наведених положень законодавства, яке діяло на час приватизації, вбачається, що для приватизації комунального майна шляхом викупу необхідна наявність одночасно кількох умов, а саме: перебування відповідного майна у особи в оренді; здійснення орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних кошті її поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. Однак, як встановлено місцевою прокуратурою, заяв орендарів щодо надання згоди на здійснення покращення об`єкта комунальної власності до відділу приватизації Дрогобицької місцевої не надходили, що свідчить про недотримання порядку, встановленого чинним законодавством для приватизації об`єктів комунальної власності.

Крім цього, прокурор зазначає, що всупереч Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час приватизації, затверджених наказом ФДМ України №377 від 27.02.2004р., Дрогобицькою міською радою прийнято рішення без обґрунтування доцільності відчуження комунального майна, в т.ч. шляхом викупу, без підтвердження здійсненого поліпшення орендованого майна у відсотках до вартості майна.

Як встановлено судом, на розгляд Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги Харківської міської ради, ФОП Нагорної Світлани Михайлівни, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі №922/623/20 за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури №4 до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, ФОП Нагорної Світлани Михайлівни про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу нежитлових будівель недійсним, зобов`язання повернення нежитлових приміщень та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Суд зазначає, що правовідносини у справі, що розглядається є подібними правовідносинам у справі №922/623/20, оскільки предметом спору у вказаних справах є, зокрема, визнання незаконним та скасування п. 76 додатку 1 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 03.08.2018 №5618-В-С, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ФОП Нагорною С. М. Підставами позову являється, зокрема, неподання орендарем до органу приватизації документів, що містять невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Ухвалою від 11.11.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду справу №922/623/20 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Як вбачається з ухвали Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду №922/623/20 від 11.11.2020, передаючи вказану справу на розгляд об`єднаної палати, суд касаційної інстанції зазначив про велику кількість справ з подібними предметами спору та підставами позовів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ГПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що за наслідками розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/643/20 будуть надані правові висновки щодо правовідносин, які є подібними до правовідносин у даній справі. Вказані висновки безпосередньо впливатимуть на правильність вирішення даної справи, адже відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів").

З огляду на винятковість ситуації (наявність різної судової практики в аналогічних правовідносинах), суд зазначає про неможливість розгляду даної справи до вирішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/643/20, оскільки погоджується з необхідністю забезпечення реалізації закріпленого в п. 4 ч. 4 ст. 17 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" принципу єдності судової практики.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Так, п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність з власної ініціативи зупинити провадження у справі №914/1855/19 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/643/20 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 228, 229, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 914/1855/19 за позовом Керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до відповідача 1: Дрогобицької міської ради, відповідача 2: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради до відповідача 3: ОСОБА_1 про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення будівлі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/623/20.

2. Сторонам повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у даній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя З.В. Горецька