ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., суддів Фурсової С.М.,Сковородіної О.М., розглянувши заяви Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича, у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», м. Селидове, Донецької області,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг», м. Миколаївка, Донецької області,
про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №10/06-1 від 10.06.2017, 3 % річних та індексу інфляції.
Представники сторін:
стягувач: не з`явився
боржник: адвокати за довіреністю Романюха Д.М., Мернік О.В.
приватний виконавець: не з`явився;
ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит": не з`явився;
ДП "Макіїввугілля": не з`явився ;
ТДВ «Страхова компанія «Актів-Гарант»: не з`явився;
ПрАТ «Страхова компанія «Гранд поліс»: не з`явився .
03 листопада 2020 року від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича до Господарського суду Донецької області надійшли заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особам, які мають заборгованість перед боржником.
В обґрунтування заяв виконавець посилається на те, що за виконавчим документом - наказом Господарського суду Донецької області №910/228787/17 від 19.02.2020р про стягнення заборгованості з ТОВ «Енергоінвест Трейдінг», відкрито виконавче провадження.
З метою забезпечення виконання рішення суду приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та до банківських установ направлені платіжні вимоги про примусове списання коштів з рахунків боржника, однак зазначені платіжні вимоги повернути без виконання, в зв`язку із відсутністю коштів. З урахуванням викладеного приватний виконавець просить звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб відповідно до ч.4.ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 336 ГПК України.
Листами керівника апарату Господарського суду Донецької області від 05.11.2020р приватного виконавця та учасників за поданим заявами було повідомлено про знаходженні головуючого судді Демідової П.В. на лікарняному та не можливістю вирішення питання щодо розгляду поданих заяв.
Стягувач у судове засідання не з`явився , проте надав суду пояснення, в яких підтримав вимоги приватного виконавця та просив суд задовольнити їх та звернути стягнення на кошти боржника, які знаходяться у його контрагентів.
Представники боржника в судове засідання з`явились, висловили позицію щодо можливості звернення стягнення коштів з його боржників, якщо суд знайде підстави для цього, також зазначили, що в ході судового засідання в справі про банкрутство ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" 2.12.2020 року його вимоги були розглянуті та задоволені , проте процесуальних доказів на час цього засідання не можуть бути надані. Стосовно заборгованості інших третіх осіб, представники боржника зазначали, що між ним та його боржниками існують спірні відносини щодо питань заборгованості та розрахунків, проте Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» позбавлено можливості захистити право у суду через неможливість сплати судового збору.
Приватний виконавець та інші запрошені в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце засідання буди повідомлені належним чином.
За змістом ст. 336 ГПК України суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Розглянувши матеріали заяви, суд -
Рішенням Господарського суду Донецької області від 22 жовтня 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» задоволено частково, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» суму основного боргу в розмірі 90 834 747, 51 грн., 3% річних в розмірі 4 012 278, 93 грн., інфляційні втрати в розмірі 18 351 941, 78 грн., судовий збір в розмірі 240 000, 00 грн. та закрито провадження у справі № 910/22878/17 в частині стягнення 24 181,89 грн. у якості 3 % річних.

На виконання рішення суду 19 лютого 2020 року видано наказ №910/22878/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» суму основного боргу в розмірі 90 834 747, 51 грн., 3% річних в розмірі 4 012 278, 93 грн., інфляційні втрати в розмірі 18 351 941, 78 грн., судовий збір в розмірі 240 000, 00 грн.

Разом із заявами про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, приватним виконавцем надано копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 61468868 з примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області по справі № 910/22878/17, з яких вбачається, що 4 березня 2020 року було відкрито виконавче провадження, накладено арешт на грошові кошти боржника.

6 березня 2020 року виконавцем було здійснено відповідні запити про надання вичерпної інформації стосовно наявного у боржника майна, рахунків у банках, дебіторської заборгованості тощо.

За даними банківських установ, в яких боржником відкриті рахунки, грошові кошти на деяких рахунках боржника вже заарештовано в порядку інших виконавчих проваджень. На кошти на інших банківських рахунках було накладено арешт, але на рахунках відсутній необхідний для виконання рішення суду обсяг грошових коштів.

Як зазначає виконавець, останнім у період з березня по червень 2020 року було направлено низку платіжних вимог про примусове стягнення коштів боржника, але вимоги не було виконано у зв`язку з відсутністю на них грошових коштів.

Приватний виконавець у зверненні до суду заявив , що він обізнаний, що після прийняття рішення по справі боржником було подано до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду, за змістом якої останнім зазначено про наявність дебіторської заборгованості перед ним на загальну суму 398 349198, 43 грн., з приводу чого ведеться претензійно-позовна робота.

Наявність заборгованості перед боржником виконавець підтвердив засвідченими стягувачем копіями додатку № 1 до декларації про доходи та майно боржника юридичної особи від 10.12.2019 року та копіями заяви про відстрочення виконання рішення суду відомостями про майно та кошти, належні боржнику від інших осіб, складені боржником одноособово, скріплені підписами директора та головного бухгалтера та печаткою підприємства, з яких вбачається, що станом на 10 грудня 2019 року перед боржником наявна заборгованість у розмірі 5 111 734, 48 грн. за договором № 1-1-2016/058 від 04.05.2016р. (контрагент ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит»), заборгованість у розмірі 10 751 495, 21 грн. за договорами № 5/15503 від 08.10.2015р. та № 07/12-1 від 07.12.2015р. (контрагент ДП «Макіїввугілля»)заборгованість у розмірі 257 625 320, 00 грн. за договором № БВ39 від 07.12.2017р. (контрагент ТДВ «Страхова компанія «Актів-гарант»), заборгованість у розмірі 66 954 493, 56 грн. за договором БВ71 від 25.05.2018р. (контрагент ПрАТ «Страхова компанія «Гранд поліс»).

17 червня 2020 року приватний виконавець звернувся до вищезазначених боржників з вимогою про надання інформації щодо обсягу заборгованості перед ТОВ «Енергоінвест Трейдинг», але станом на 23.10.2020р виконавцем жодної відповіді на вимогу не отримано.

Виходячи з викладеного вище, приватний виконавець, в порядку ст.ст. 53-54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 336 Господарського процесуального кодексу України звернувся до суду із заявами про звернення стягнення на грошові кошти, яки належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Згідно з частиною першою статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Заява розглядається судом протягом 10 днів з дня її надходження (частини 3, 4 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржнику у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 10 цього Закону передбачає, що заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Запровадження інституту звернення стягнення на грошові кошти , які знаходяться у третіх осіб , право на які належить боржникові , в межах виконавчого провадження , має на меті ефективне виконання рішення суду, проте не є замінником судових процедур, пов`язаних із стягненням заборгованості третіх осіб перед боржником. Скорочений процесуальний строк (10 днів) розгляду питання про звернення стягнення на кошти, які знаходяться у третіх осіб , передбачений за умови повної впевненості у безспірністі боргових зобов`язань або у випадку наявності рішення суду, яким спірні відносини між боржником та третьою особою вирішені за допомогою застосування судово-процесуальних механізмів.

Під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду, у даному випадку, є факт наявності заборгованості, який має підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які виконавець просить звернути стягнення.

Ані заявником, ані іншими учасниками справи в ході розгляду заяви не надано доказів наявності рішень суду про стягнення з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», ДП "Макіївугілля »,ТДВ «Страхова компанія «Актів-гарант», ПрАТ «Страхова компанія «Гранд поліс» заборгованості перед боржником.

Більш того, однією із підстав для задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти , які знаходяться у третіх осіб, є безспірність грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів заяв, жодна заборгованість перед боржником не підтверджена судовими рішеннями.

Крім судових рішень, у даному випадку належними та допустимими доказами підтвердження безспірності заборгованості можуть бути первинні документи в сукупності з документами, якими підтверджено відсутність спору між відповідачем та його боржниками.

Учасниками справи не надано документів в підтвердження існування господарських відносин між боржником та третіми особами, а також доказів реального боргу цих осіб.

Твердження відповідача про наявність заборгованості перед ним не може бути підставою для вирішення питання щодо стягнення грошових коштів з третіх осіб, в умовах відсутності визнання боргових зобов`язань такими особами. В ході судового засідання представники боржника посилалися на те, що відносно одного з його боржників ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» порушено справу про банкрутство та визнані вимоги відповідача в зазначеної справі про банкрутство. У зв`язку з чим боржник не заперечував проти звернення стягнення на кошти зазначеного ТОВ. На час судового засідання суду не надано доказів визнання вимог боржника в справі про банкрутство. Проте, незалежно від результатів розгляду вимог боржника в справі про банкрутство ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит " та визнання його вимог в зазначеної процедурі, сам факт запровадження відносно ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит " процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, унеможливлює застосування примусових заходів приватного виконавця в ході виконання наказу суду по справі № 910/22878/17 шляхом оперативного звернення стягнення на кошти особи, відносно якої порушено справу про банкрутство, а заміна кредитора в справі про банкрутство може відбуватися тільки з підстав, визначених ст. 43 Кодексу.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості інших осіб перед боржником, можуть бути, крім правочинів, первинні документи, зокрема такі, як товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, акти приймання товарів і послуг. Крім цього, вимоги, підтверджені первинними документами повинні носити безспірний характер, підтверджений визнанням претензії, актами звірки тощо.

Заявником та іншими учасниками справи не надано суду правочини, з яких випливають права вимоги, первинні документі та докази, якими підтверджено стан розрахунків між боржником та третіми особами станом на час розгляду заяви.

Виходячи з вищевикладеного, Відомості про майно та кошти, належні боржнику від інших осіб, укладені та підписані виключно уповноваженими особами ТОВ «Енергоінвест Трейдинг», не можуть слугувати належним та достатнім доказом наявності грошових заборгованостей.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відносини між відповідачем та його боржниками не є безспірними і матеріали заяв приватного виконавця не містять доказів, якими підтверджено розмір, реальність та безспірність боргових зобов`язань третіх осіб перед відповідачем, отже відсутні підстави для їх задоволення.

Разом з тим, колегія суддів особливо наголошує на факті, що Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Олефір Олександр Олександрович звертався з тотожними заявами про звернення стягнення на належні боржнику, за результатами розгляду яких вже прийняте судове рішення ухвала про відмову в задоволенні від 27.07.2020р. По суті та змісту вимог попередні заяви приватного виконавця є ідентичними вимогам, що є предметом розгляду у даному судовому засіданні.

З моменту первісного звернення, приватним виконавцем не надано жодного доказу послідовних наступних дій щодо виявлення інформації про майно, майнові права, грошові кошти, на які можливо звернути стягнення. Отримавши ухвалу суду від 27.07.2020 року, в якої суд обґрунтував позицію щодо неможливості задоволення заяв приватного виконавця про звернення стягнення на кошти ТОВ «ДТЕК Свердлвоантрацит», ДП "Макіївугілля»,ТДВ «Страхова компанія «Актів-гарант», ПрАТ «Страхова компанія «Гранд поліс» , приватний виконавець не зробив будь-яких дій на усунення недоліків. Подані заяви та додані до них копії документів цілком співпадають із заявами, які були розглянуті судом 27.07.2020 року.

Проте, приватний виконавець доповнив заяви вимогою про витребовування від третіх осіб інформації щодо залишків заборгованості перед боржником та доказів про сплату коштів.

В цьому зв`язку, суд наголошує, що вирішення питань, пов`язаних з виконанням судових рішень (Розділ У ГПК України ) , не передбачає покладання на суд обов`язків та прав, якими Законом України "Про виконавче провадження" наділені виконавці.

За змістом ст. 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. З метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Звернувшись з вимогами до третіх осіб у червні 2020 року приватний виконавець більше не застосував ніяких заходів, у тому числі у вигляді витребовування інформації від боржника, для доведення безспірності зобов`язань його боржників. Проте, виконавець намагається перекласти на суд власні обов`язки, покладені на нього Законом, щодо виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Суд ще раз підкреслює, що в межах судового контролю за виконанням судового рішення, суд позбавлений процесуальної можливості збирати докази для вирішення спірних питань між боржником та його кредиторами. Обмежений процесуальний строк та вимоги ст. 336 ГПК України, покладають на заінтересованих осіб та на виконавця , який повинен діяти в межах ст.ст. 53, 54 ГПК України, довести суду наявність підстав для задоволення заяви про стягнення на кошти особи, яка має заборгованість перед боржником.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволені заяв приватного виконавця в повному обсязі.

Керуючись ст. 336 ГПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяв приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича за вихідними №№695 від 23.10.2020, №696 від 23.10.2020, №697 від 23.10.2020, №698 від 23.10.2020 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником по справі №910/22878/17 відмовити .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів п.4 Прикінцевих та п.17 Перехідних положень.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя О.М. Сковородіна

Суддя С.М. Фурсова

Повний текст ухвали складено та підписано 3.12.2020.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.