номер провадження справи 27/11/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 Справа № 908/3578/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром (49000 м. Дніпро, вул. Тверська, буд. 2, офіс 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40162787)

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71503 Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код юридичної особи 264444970)

про стягнення 317 624 грн. 70 коп.

за зустрічним позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71503 Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код юридичної особи 264444970)

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром (49000 м. Дніпро, вул. Тверська, буд. 2, офіс 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40162787)

про стягнення 61 999 грн. 91 коп.

за участю

представника позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним): не з`явився

представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним): Столярова М.В., довіреність № 914 від 01.04.2019

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Талан-Пром звернулось до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш 309 999 грн. 55 коп. боргу за поставлену продукцію, 4 669 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 2 955 грн. 61 коп. 3 % річних.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3578/19 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 27.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків в термін до 16.01.2020 включно, шляхом надання суду докази сплати (доплати) судового збору в розмірі 114 грн. 38 коп.

Ухвалою суду від 17.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3578/19, присвоєно справі номер провадження 27/11/20. Справу призначено до розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

04.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 612/15 від 31.01.2020 (вх. № 2584/08-08/20 від 04.02.2020), відповідно до якого останній зазначив, що 24.06.2019 до ВП АЕМ надійшли 595 комплектів костюмів робочих (видаткова накладна № 348 від 24.06.2019). На підтвердження відповідності поставленої продукції встановленим вимогам Постачальником надані документи про якість (паспорт якості на костюми робочі чоловічі та паспорт якості на костюми робочі жіночі) та документи щодо якості тканини, з якої виготовлено костюми (сертифікат відповідності № НА. 10114.С.021-18, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 10.08.2017 № 602-123-20-1/25189, протокол випробувань № 0806/18- ВЦ/1-№ 0810/18-ВЦ/1 від 28.03.2018), згідно з якими всі костюми виготовлені з однієї тканини з наступним складом: бавовна 80%, поліестер 20%. Поставлені ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» костюми робочі мають приховані недоліки, а саме - тканина, що застосована для їх виготовлення, не відповідає вимогам договору та нормативних документів за складом сировини, в зв`язку з чим, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 13.02.2020 судом оголошено, що 10.02.2020 Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш звернулося до Господарського суду Запорізької області з зустрічним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром, м. Дніпро 61 999 грн. 91 коп. штрафу за поставку продукції неналежної якості за договором поставки № 20/05/36 від 18.03.2019.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2020, зустрічну позовну заяву передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 13.02.2020 прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш, м. Енергодар, Запорізька область до розгляду.

Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/3578/19. Ухвалено здійснювати розгляд справи № 908/3578/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.03.2020.

Позивач (за первісним позовом) 03.03.2020 надіслав на адресу Господарського суду відповідь № 100/190 від 28.02.2020 р. (вх. № 4730/08-08/20 від 03.03.2020 р.) на відзив на первісний позов. Позовні вимоги за первісним позов підтримав у повному обсязі та вказав, що Додатком № 2 до Договору передбачено наступне: «Тканина, що рекомендується для виготовлення костюмів: - склад тканини - змішана однорідна пряжа (80% бавовна і 20% поліестер)...». Точних вимог до відсоткового вмісту в тканині бавовни та поліестеру Договором не встановлено. Не містить вимог до вмісту в тканині засобів індивідуального захисту саме 80% бавовни та 20% поліестеру і п. 17 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2008р. № 761, на який посилається відповідач, як на підставу своїх тверджень, та яким передбачено: «Засоби захисту, що закривають частини тіла, повинні забезпечувати достатній рівень вентиляції з метою зменшення потовиділення. У разі неможливості виконання таких вимог зазначені засоби захисту повинні бути обладнані пристроями, що поглинають піт». Відповідачем не наведено відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належних, допустимих та достовірних доказів, що саме тільки такий зміст в тканині 80% бавовни і 20% поліестеру дає достатній рівень вентиляції. Строк приймання Відповідачем, як Покупцем, продукції за якістю сплинув 14.07.2019. Відповідачем відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження фактів: видачі костюмів робочих, постачальником яких був саме позивач, саме працівникам із зазначенням їх прізвища, ім`я та по-батькові, які подали скарги; саме якої кількості костюмів із зазначенням дати їх видачі. Відповідачем не надано Акту відбору зразків, складеного відповідно до Інструкції № П-7, та не надано відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належних, допустимих та достовірних доказів направлення відповідачем позивачу відібраного зразка продукції, який направлявся відповідачем на випробовування. Оскільки відповідачем не виконано порядок відбирання зразків продукції, неможливо визначити, чи саме зразки продукції позивача були предметом випробування, результати якого наведені в протоколі випробувань. 02.08.2019 відповідачу, як він зазначає, стало відомо про претензії працівників до продукції, проте відповідач продовжував використовувати продукцію позивача протягом 4 місяців.

Також 04.03.2020 надіслав на адресу суду відзив № 100/195 від 03.03.2020 (вх. № 47830/08-08/20 від 04.03.2020) на зустрічну позовну заяву. Проти вимог Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш заперечив у повному обсязі. Просить суд відмовити в задоволені зустрічних позовних вимог, з огляду на те, що позивачем за зустрічним позовом на підтвердження своїх вимог до Відповідача за зустрічним позовом наведено в позовній заяві та надано копії, крім іншого: Звернення профгруппорг МСЦ; Протокол випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19; Претензії про заміну продукції № 243/15 від 15.01.2020; Акту про приховані недоліки (дефекти) № 1 від 16.01.2020; претензії про сплату штрафних санкцій № 546/15 від 28.01.2020. Надані позивачем за зустрічним позовом вищевказані докази не є належними, є не допустимими та недостовірними. «Тканина, що рекомендується для виготовлення костюмів: - склад тканини - змішана однорідна пряжа (80% бавовна і 20% поліестер)...» отже точних вимог до відсоткового вмісту в тканині бавовни та поліестеру, як зазначає позивач за зустрічним позовом, Договором поставки не встановлено. В п. 4.1 Договору поставки мова йде про « завершення приймання продукції за якістю (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою)». Проте в Договорі поставки не визначено строк проходження вхідного контролю Покупцем, та Покупцем - позивачем за зустрічним позовом не повідомлено Постачальника - відповідача за зустрічним позовом про дату проходження вхідного контролю. Водночас в п. 2.5 Договору поставки сторони погодили, що: приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р № П-6», та «Інструкції про порядок приймання продукиії виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р М П-7». Отже строк приймання позивачем за зустрічним позовом, як покупцем, продукції за якістю сплинув 14.07.2019. Позивачем за зустрічним позовом не надано Акту відбору зразків, складеного відповідно до Інструкції № П-7, та не надано відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належних, допустимих та достовірних доказів направлення позивачем за зустрічним позовом відповідачу відібраного зразка продукції, який направлявся позивачем за зустрічним позовом на випробовування. У Відповідача за зустрічним позовом не виникли зобов`язання по заміні поставленої продукції, та відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 216 ГК України, відсутнє порушення передбаченого п. 6.2 Договору поставки зобов`язання про заміну продукції та, відповідно до ст. 218 ГК України відсутні підстави для застосування до відповідача за зустрічним позовом відповідальності, передбаченої п. 7.3 Договору поставки.

Ухвалою суду від 11.03.2020, згідно ст. 177 ГПК України строк підготовчого провадження у справі № 908/3578/19 було продовжено, відповідно до ст. 183 ГПК України, підготовче засідання відкладено на 14.04.2020.

30.03.2020 на адресу Господарського суду Запорізької області від відповідача (за первісним позовом) надійшла відповідь № 1874/15 від 25.03.2020 (вх. № 6578/08-08/20 від 30.03.2020) на відзив на зустрічний позов та заперечення на відповідь на відзив на первісний позов. Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) вважає заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром, викладені у відповіді на відзив (за первісним позовом) № 100/190 від 28.02.2010 та у відзиві № 771/15 від 06.02.2020 на зустрічну позовну заяву, такими що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та умовах укладеного між сторонами Договору поставки № 20/05/36 від 18.03.2019, а також не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Талан-Пром у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш.

Ухвалою від 14.04.2020, відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, строк розгляду справи було продовжено, відповідно до Постанови Верховної ради України № 54-ІХ від 30.03.2020 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби (COVID-19), якою внесено зміни до деяких законодавчих актів України, в тому числі п.п 3 п. 11 постановлено у Господарському процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436 розділ X Прикінцеві положення, а також Конвенції про захист прав людини і основних свобод, підготовче засідання у справі № 908/3578/19 відкладено.

Ухвалою суду від 29.05.2020 призначено підготовче засідання на 24.06.2020.

Ухвалою суду від 24.06.2020 строк підготовчого провадження у справі № 908/3578/19 відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, продовжено, на підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 20.08.2020.

19.08.2020 від позивача (за первісним позовом) надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву та відповідь на заперечення на відповідь на відзив на первісний позов вих. № 100/1755 від 18.08.2020 (вих. № 16065/08-08/20), відповідно до якого вказано, що відповідачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту поставки продукції неналежної якості, а відповідач за первісним позовом не заперечує проти прострочення оплати поставленої продукції.

Ухвалою суду від 20.08.2020, відповідно до ст. 185 ГПК України, підготовче провадження у справі № 908/3578/19 закрито, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 15.09.2020.

Ухвалою суду від 15.09.2020, відповідно до ст. 216 ГПК України, розгляд справи відкладено на 06.10.2020.

В судовому засіданні 06.10.2020 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 04.11.2020, про що винесено відповідну ухвалу.

Представником позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним) надано письмові пояснення (вх. № 20356/20 від 15.10.2020) щодо обставин справи, відповідно до яких зазначено, що відповідач прийняв поставлену продукцію за якістю та кількістю 24.05.2019, про що складено акт вхідного контролю матеріалів (обладнання) ВК-1 № 404 від 24.06.2019 з висновком про відповідність поставленої продукції умовам договору на поставку та НД в повному обсязі. Відповідач не запрошував до складення цього акту представника позивача, оскільки не виявив жодних недоліків щодо якості та комплектності поставленої продукції. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повідомлення ТОВ «Талан-Пром» про складення акту про виявлення прихованих недоліків на виконання вимог Інструкції П- 7. а відтак долучені ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» в якості доказів зазначені документи складено фактично в односторонньому порядку представниками відповідача та заінтересованих осіб та не відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності доказів з вищенаведених підстав. Доводи зустрічного позову та поданих ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» заяв но суті справи, надані письмові докази, не спростовують обставин щодо поставки ТОВ «Талан-Пром» товару належної якості. Якість тканини, з якої виготовлено поставлені костюми робочі чоловічі та жіночі за Договором поставки № 20/05/36, відповідає умовам укладеного сторонами договору поставки. Питання щодо складу тканини, з якої виготовлено поставлену продукцію, не має жодного відношення до предмету доказування у даній справі, оскільки сторонами не погоджували в Договорі № 20/05/36 від 18.03.2019 чіткі умови з цього питання та законодавство не містить імперативних вимог до вмісту волокон (натуральних та хімічних) у тканині, яка застосовуються для виготовлення захисного одягу.

Ухвалою суду від 04.11.2020 в порядку ст. 216 ГПК України розгляд справи відкладено на 20.11.2020.

04.11.2020 від позивача (за первісним позовом) надійшов розрахунок судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в межах справи 908/3578/19, відповідно до якого просив суд розподілити судові витрати у даній справі.

У судовому засіданні 20.11.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддею оголошено, яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача (за первісним позовом) в судове засідання 20.11.2020 не з`явився, електронною поштою від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним вих. № 100/3755 від 19.11.2020 (вх. № 22714/08-08/20), зазначив, що первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в задоволенні зустрічних вимог просить суд відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача (за первісним позовом) в судовому засіданні 20.11.2020 заперечив проти задоволення первісного позову, просив суд задовольнити зустрічний позов.

В засіданні суду 20.11.2020 здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

У судовому засіданні 20.11.2020, на підставі ст. 217 ГПК України суд закінчив з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів ст. 218 ГПК України.

Судові дебати частина судового розгляду, що складаються з промов осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши представника відповідача (за первісним позовом), дослідивши докази, суд вийшов з нарадчої кімнати та згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представника відповідача (за первісним позовом), суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

18.03.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Талан-Пром» (Постачальник) та Відокремленим підрозділом «Атоменергомаш» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Покупець) укладено Договір поставки № 20/05/36 (Договір).

Згідно п. 1.1 Договору в редакції додаткової угоди від 19.03.2019 до Договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити наступну Продукцію: костюм робочий чоловічий (куртка, брюки) Ми,3 396 шт, костюм робочий жіночий (куртка, брюки) Ми,3 199 шт, на загальну суму 309999 грн. 55 коп.

Відповідно до п. 5.1 Договору, поставка продукції за цим Договором здійснюється до 30.09.2019.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за пропозицією Постачальника строк поставки, визначений відповідно до пункту 5.1 Договору, може бути змінений за згодою Покупця шляхом направлення Постачальнику заявки з новим строком поставки.

Відповідач за первісним позовом своїм листом за вих. № 2339/14 від 29.05.2019 погодив перенесення терміну постачання костюмів строком до 27.06.2019.

Згідно з п. 5.7 Договору, продукція відвантажується на умовах DDР (Інкотермс 2000) м. Енергодар, Запорізька обл. Отримувач: Відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» ДП «НАЕК» «Енергоатом». Відвантажувальні реквізити Покупця: м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 17 ЗНСОтаТ ВП АЕМ, ЦМС».

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що загальна сума договору складає 309 999,55 грн, в т.ч. ПДВ 51 666,63 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом поставлено відповідачу за первісним позовом на умовах DDР: м. Енергодар, Запорізька обл, вул. Промислова, 17, з оформленням видаткової накладної № 348 від 24.06.2019 та товарно- транспортної накладної від 24.06.2019 продукцію на загальну суму 309999 грн. 55 коп.

Разом з Продукцією позивачем за первісним позовом відповідно до п. 5.8 Договору передано документи, що стосуються Продукції (рахунок на оплату № 412 від 24.06.2019, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 602-123-20-3/28351 від 12.09.2017, протокол випробувань № 0997- 0999/00338-ЛТ/18, паспорт якості). Покупець відповідно до п.5.8 Договору та ч. 2 ст. 666 Цивільного кодексу України не відмовився від договору та не повернув продукцію Постачальнику.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 20 днів після завершення приймання продукції за якістю (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою), але не раніше двох місяців після отримання Покупцем партії продукції». В Договорі не визначено строк проходження вхідного контролю Покупцем, та Покупцем не повідомлено Постачальника про дату проходження вхідного контролю.

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р № П-6», та «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р № П- 7»».

Підпунктом а) п. 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р № П-7 (надалі - Інструкція № П-7), визначено, що: « 6. Приемка продукции по качеству и комплектности производится на складе получателя в следующиесроки: а) при иногородней поставке - не позднее 20 дней, а скоропортящейся продукции - не позднее 24 часов после выдачи продукции органом транспорта или поступления ее на склад получателя при доставке продукции поставщиком и при вывозке продукции получателем».

З урахуванням приписів п. 4.1 Договору та пп. а) п.6 Інструкції № П-7 Покупець зобов`язаний здійснити оплату продукції в перший день після спливу 2 місяців після отримання Покупцем продукції. Так, на приймання продукції за якістю та комплектністю надається 20 днів, строк оплати - протягом 20 днів після завершення такого приймання, тобто максимально - 40 днів, що, в будь-якому разі, менше ніж 2 місяці, але оплата здійснюється не раніше 2 місяців після отримання продукції.

Відповідно до п. 14 Інструкції № П-7: « 14. Приемка продукции по качеству и комплектности производится в точном соответствии со стандартами, техническими условиями, Основными и Особыми условиями поставки, другими обязательными для сторон правилами, а также по сопроводительним документам, удостоверяющим качество и комплектносте поставляемой продукции (технический паспорт, сертификат, удостоверение о качестве, счет-фактура, спецификация и т.п.). Отсутствие указанных сопроводительних документов или некоторых из них не приостанавливает приемку продукиии. В зтом случае составляется акт о фактическом качестве и комплектности поступивиїей продукции и в акте указьівается, какие документи отсутствуют».

Факт отримання відповідачем вказаних вище документів, зазначених в п.5.8 Договору, на підтвердження якості продукції підтверджується відсутністю складеного відповідно до п. 2.5 Договору та п. 14 Інструкції № П-7 акту про фактичну якість та комплектність отриманої продукції із зазначенням відсутніх документів.

Частиною 1 ст. 688 Цивільного кодексу України, Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Позивач за первісним позовом вказав на те, що протягом встановленого строку на проходження вхідного контролю, як і станом на 11.11.2019 останній не отримував від відповідача за первісним позовом повідомлення про порушення позивачем умов Договору щодо кількості, якості та комплектності товару.

За таких обставин, відповідач за первісним позовом був зобов`язаний оплатити поставлену позивачем продукцію не пізніше 26.08.2019р.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що у випадку, якщо Постачальником податкова накладна не буде зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строк, визначені чинною редакцією ПКУ, Покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену пунктом 3.1 цього Договору, на суму ПДВ, на яку не було зареєстровано податкову накладну».

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України «Реєстрація податкових накладних... у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних.., складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних... складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені...

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня».

Позивачем за первісним позовом вказано, що за результатами поставки вказаної продукції на суму ПДВ складено податкову накладну № 46 від 24.06.2019 та зареєстровано її 15.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується відповідною квитанцією.

Позивач за первісним позовом вказав на те, що сума несплаченої заборгованості відповідача за первісним позовом) за поставлений йому товар складає 309999 грн. 55 коп., на яку нараховано 3 % в розмірі 2955 грн. 61 коп. та 4669 грн. 54 коп. суму втрат від інфляції, в зв`язку з чим, позивач за первісним позовом звернувся з даним позовом до суду.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати:

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання Договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України, Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач (за первісним позовом) виконав своє зобов`язання, а саме, поставив відповідачу (за первісним позовом) продукцію.

Однак, матеріали справи не містять доказів повної оплати відповідачем (за первісним позовом) продукції, згідно умов Договору.

Крім того, відповідачем за первісним позовом не заперечується факт не оплати поставленої продукції.

Відповідач за первісним позовом мав здійснити оплату за поставлену ТОВ «Талан-Пром» та прийняту відповідачем за якістю та кількістю продукцію 25.08.2019 проте в порушення умов Договору та норм цивільного законодавства у встановлений строк відповідач за первісним позовом оплату не здійснив та жодним чином не повідомив про наявність претензії до якості поставленої продукції.

Відповідно до положень частини першої ст. 688 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у стцок, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Матеріали справи свідчать, що до подання ТОВ «Талан-Пром» первісної позовної заяви у грудні 2019 року, ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» не зверталось до ТОВ «Талан-Пром» з повідомленням та/або претензіями щодо якості поставленої продукції, не запрошувало ТОВ «Талан-Пром» як Постачальника здійснити приймання продукції за якістю, відібрання зразків проб продукції, для складення акту про приховані недоліки. Отже, ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» до січня 2020 року не повідомляло про наявність будь-яких недоліків поставленої продукції, яку прийняло за якістю та кількістю 24.06.2019 року, проте не здійснило оплату за поставлену продукцію.

За таких обставин, з наведеного вище вбачається, що заборгованість відповідача за первісним позовом по Договору не була сплачена позивачу(за первісним позовом) в повному обсязі, в зв`язку з чим відповідачем (за первісним позовом) порушено умови Договору, а сума неоплаченого товару складає 309999 грн. 55 коп.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом суми в розмірі 309999 грн. 55 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У зв`язку із невиконанням відповідачем (за первісним позовом) умов Договору, позивачем за первісним позовом нараховано до стягнення з відповідача за первісним позовом за загальний період з 27.08.2019 по 20.12.2019 суму 2955 грн. 61 коп. 3 % річних, 4669 грн. 54 коп. втрат від інфляції.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Надані розрахунки 3 % річних, втрат від інфляції перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що нарахування позивачем за первісним позовом даних сум, у зв`язку з порушенням умов Договору не суперечать нормам діючого законодавства України. Судом встановлено, що розрахунки є вірними, в зв`язку з чим, з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню 2955 грн. 61 коп. 3 % річних та 4669 грн. 54 коп. втрат від інфляції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача за первісним позовом.

Також позивач за первісним позовом подав розрахунок судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в межах справи № 908/3578/19 з вимогою розділити судові витрати між сторонами, однак в прохальній частині не вказав розмір відшкодування та не подав необхідних документів.

Суд звертає увагу, що позивач за первісним позовом не позбавлений права на звернення до суду в порядку вимог Господарського процесуального кодексу України з клопотанням про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд розглянувши зустрічний позов Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш до Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром про стягнення 61 999 грн. 91 коп. штрафу за поставку продукції неналежної якості за Договором поставки № 20/05/36 від 18.03.2019, відмовив в його задоволенні, з огляду на наступне.

Позивач за зустрічним позовом посилався на те, що згідно з пунктом 2.3 Договору продукція, що постачається, повинна відповідати вимогам, що викладені в додатках 1-3 до цього Договору. Додатком 2 до Договору визначено, що костюми робочі повинні бути виготовлені з тканини зі змішаних волокон: 80% бавовни, 20% поліестеру, що відповідає вимогам п. 17 «Технічного регламенту засобів індивідуального захисту», затв. пост. КМУ від 27.08.2008 № 761, згідно з яким засоби захисту, що закривають частини тіла, повинні забезпечувати достатній рівень вентиляції з метою зменшення потовиділення. 24.06.2019 до ВП АЕМ надійшли 595 комплектів костюмів робочих (видаткова накладна № 348 від 24.06.2019). На підтвердження відповідності поставленої продукції встановленим вимогам Постачальником надані документи про якість (паспорт якості на костюми робочі чоловічі та паспорт якості на костюми робочі жіночі) та документи щодо якості тканини, з якої виготовлено костюми (сертифікат відповідності № UА.1O114.С.021-18, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 10.08.2017 № 602-123-20-1/25189, протокол випробувань № 0806/18-ВЦ/1-№ 0810/18-ВЦ/1 від 28.03.2018), згідно з якими всі костюми виготовлені з однієї тканини з наступним складом: бавовна 80%, поліестер 20%. Відповідно до п. 13 р. III «Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці», затв. наказом Міністерства соціальної політики України від 29 листопада 2018 року № 1804 (далі - Мінімальні вимоги до ЗІЗ), працівники зобов`язані повідомляти роботодавця про будь-які недоліки стосовно використання ЗІЗ за призначенням. 02.08.2019 до адміністрації та первинної профспілкової організації ВП АЕМ надійшла колективна скарга працівників ремонтно-механічного цеху, в якій зазначено про те, що нові робочі костюми виготовлені з матеріалу, який не пропускає повітря, внаслідок чого в них неможливо виконувати роботи в літній жаркий період. Під час проведення перевірки за даною скаргою ВП АЕМ було відібрано зразок поставленої ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» продукції - 1 комплект костюму робочого чоловічого - та направлено до державного підприємства «Всеукраїнський держаний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів». 14.01.2020 до ВП АЕМ надійшов протокол випробувань № 2075/00901 - ЛЗО/19 від 06.12.2019, згідно з яким за результатами проведених випробувань визначено наступний склад сировини тканини костюму: 18% бавовни, 82% поліестеру. Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом поставлені ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» костюми робочі мають приховані недоліки, а саме - тканина, що застосована для їх виготовлення, не відповідає вимогам договору та нормативних документів за складом сировини. Відповідно до п. 5 р III Мінімальних вимог до ЗІЗ у разі невідповідності ЗІЗ вимогам нормативних документів, а також результатам оцінки, проведеної відповідно до пункту 6 розділу II цих Мінімальних вимог, роботодавець у встановленому порядку вживає заходів з повернення або заміни неякісних ЗІЗ відповідно до вимог чинного законодавства та укладеного з Постачальником Договору.

Також, згідно із ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до п. 6.2 Договору поставки № 20/05/36 від 18.03.2019 у випадку поставки продукції неналежної якості Покупець має право відмовитися від прийняття та оплати продукції, а якщо продукція вже оплачена - вимагати повернення сплаченої суми, або вимагати заміни продукції неналежної якості у встановлений Покупцем строк.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач за зустрічним позовом листом № 243/15 від 15.01.2020 року ВП АЕМ звернувся до ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» із вимогою здійснити заміну продукції неналежної якості (костюмів робочих в кількості 595 комплектів) протягом 10 днів з дати отримання даного листа. Даний лист було відправлено на електронну адресу ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» електронною поштою 15.01.2020, в зв`язку з чим строк для здійснення заміни спецодягу сплинув 27.01.2020, але заміна здійснена не була.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 216, 217 ГК України встановлюють, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором; у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Згідно із ст. 230 ГКУ штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 7.3 Договору у випадку поставки продукції неналежної якості та нездійснення її заміни на умовах пункту 6.2 Договору, Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20% вартості неякісної продукції, в зв`язку з чим сума штрафу 61 999 грн. 91 коп.

Позивач за зустрічним позовом вказав на те, що на виконання п. 9.2 Договору поставки № 20/05/36, надіслав ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» претензію № 546/15 від 28.01.2020 з вимогою сплатити штраф за поставку продукції неналежної якості в сумі 61 999грн. 91 коп., але на цей час штраф не сплачений.

Позивач за зустрічним позовом наполягав на тому, що Товар (костюми робочі) мав приховані недоліки, та його якість викликала сумніви за результатами його експлуатації (носіння спецодягу працівниками), неякісність товару була підтверджена за результатами випробувань спеціалізованою організацією, висновок якої був отриманий ВП АЕМ 14.01.2020, після чого ВП АЕМ невідкладно листом № 243/15 від 15.01.2020 ВП АЕМ проінформував ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» про виявлені недоліки товару та надав копію відповідного висновку та 16.01.2020 склав Акт про приховані недоліки (дефекти) № 1 від 16.01.2020. В паспортах якості на костюми робочі зазначений гарантійний термін їх зберігання, який складає 24 місяці з дати виготовлення (червень 2019), та гарантійний термін експлуатації - 12 місяців з початку експлуатації, в зв`язку з чим, з урахуванням вищенаведених положень законодавства, претензії щодо прихованих недоліків можуть бути пред`явлені протягом вказаних строків, які ВП АЕМ не пропущені.

Судом встановлено, що Додатком № 2 до Договору поставки передбачено, що тканина, що рекомендується для виготовлення костюмів: - склад тканини - змішана однорідна пряжа по основі (80% бавовна і 20% поліестер). Точних вимог до відсоткового вмісту в тканині бавовни та поліестеру, як зазначає Позивач за зустрічним позовом, Договором поставки не встановлено.

Не містить вимог до вмісту в тканині засобів індивідуального захисту саме 80% бавовни та 20% поліестеру і п.17 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2008р. № 761, на який посилається Позивач за зустрічним позовом, як на підставу своїх тверджень, та яким передбачено, що засоби захисту, що закривають частини тіла, повинні забезпечувати достатній рівень вентиляції з метою зменшення потовиділення. У разі неможливості виконання таких вимог зазначені засоби захисту повинні бути обладнані пристроями, що поглинають піт».

Щодо посилань на скаргу працівників ремонтно-механічного цеху - Звернення профгруппорг МСЦ, як підставу для відібрання зразків поставленої продукції та проведення їх випробувань, встановлено, що 595 комплектів костюмів робочих поставлено відповідачем за зустрічним позовом 24.06.2019.

Пунктом 4.1 Договору вказано про завершення приймання продукції за якістю (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою).

Договором не визначено строк проходження вхідного контролю Покупцем та не повідомлено Постачальника про дату проходження вхідного контролю.

Пунктом 2.5 Договору Сторони узгодили, що приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р № П-6», та «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р М П-7».

Підпунктом а) п. 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р № П-7 (надалі - Інструкція № П-7), визначено, що Приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться на складі одержувача в такі строки: за умови поставки в інше місто - не пізніше 20 днів, а швидкопсувної продукції - не пізніше 24 годин після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником або при вивезенні продукції одержувачем».

Отже строк приймання позивачем за зустрічним позовом, як Покупцем, продукції за якістю сплинув 14.07.2019.

Також вбачається, що звернення профгруппорг МСЦ не містить інформації про те, що недоліки виявлені саме в продукції відповідача за зустрічним позовом.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом, скарга працівників (Звернення профгруппорг МСЦ) надійшла до адміністрації 02.08.2019, але тільки 03.12.2019 (п. 5 Протоколу випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів») позивач за зустрічним позовом передав «зразки» продукції на випробування.

Отже, з наведеного вбачається, що позивач за зустрічним позовом, який отримав інформацію про продукцію неналежної якості, 4 місяці використовував дану продукцію, не вживав жодних заходів щодо повідомлення постачальника продукції про її не відповідність нормам.

Матеріали справи містять Протокол випробувань № 2075/00901- ЛЗО/19, відповідно до якого зазначено про приховані недоліки поставленої продукції.

Однак суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів виконання вимог Інструкції № П- 7 щодо порядку дій по відбиранню зразків продукції, а саме, відібрані зразки (проби) опечатуються або пломбуються і забезпечуються етикетками, підписаними особами, що приймають участь у відборі; про відбір зразків (проб) складається акт, що підписується усіма особами, що приймають участь у відборі; з відібраних зразків (проб) один залишається у одержувача, другий надсилається виробнику (відправнику) продукції. У всіх випадках, коли це передбачено стандартами, технічними умовами, іншими обов`язковими правилами і договором, відбираються додаткові зразки (проби) для здачі на аналіз чи випробування в лабораторії або науково-дослідні інститути. Про здачу зразків (проб) на аналіз чи випробування робляться відповідні відмітки в акті відбору зразків (проб). Відібрані зразки (проби) продукції повинні зберігатися одержувачем, виробником (відправником) до вирішення спору про якість продукції, а у випадках передачі матеріалів про випуск недоброякісної продукції до органів прокуратури та суду - до вирішення справи в цих органа.

Матеріали справи не містять Акту відбору зразків, складеного відповідно до Інструкції № П-7, та не надано відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належних, допустимих та достовірних доказів направлення позивачем за зустрічним позовом відповідачу відібраного зразка продукції, який направлявся Позивачем за зустрічним позовом на випробовування.

Пунктами 3, 4 Протоколу випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 зазначено: інформація щодо зразків згідно листа замовника; відбирання зразків: зразки надані представником відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОА ТОМ».

Протокол випробувань не містить інформацію про складання та/або наявність Акту відбору зразків, складеного позивачем за зустрічним позовом. Оскільки, позивачем за зустрічним позовом не виконано порядок відбирання зразків продукції, неможливо визначити, чи саме зразки продукції відповідача за зустрічним позовом були предметом випробування, результати якого наведені в Протоколі випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19.

Таким чином, суд не може прийняти Протокол випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 як належним доказ.

Щодо наданої позивачем за зустрічним позовом копії Акту про приховані недоліки (дефекти) № 1 від 16.01.2020 судом вбачається, що

Пункт 9 Інструкції № П-7 передбачає, що Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби і зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну».

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що Протокол випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 одержано ним 14.01.2020, в Акті про приховані недоліки (дефекти) № 1 зазначено, що його складено 16.01.2020р. в той час як в Протоколі зазначено, що випробування проведені та Протокол затверджено 06.12.2019.

Позивачем за зустрічним позовом не надано відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту отримання Протоколу випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 саме 14.01.2020 та, відповідно доказів дотримання передбачених п. 9 Інструкції № П-7 строку складання Акту.

Що стосується складеного позивачем за зустрічним позовом Акту про приховані недоліки (дефекти) № 1 від 16.01.2020, то він складений не у відповідності до вимог інструкції, в зв`язку з чим не має юридичної сили.

В матеріалах справи також міститься заява свідка ОСОБА_1 від 09.09.2020, який стверджує, що директор ТОВ «Талан-Пром» при особистій зустрічі начебто визнала факт постачання продукції неналежної якості, а саме із тканини, яка за хімічнимскладом волокон не відповідає умовам договору. Однак зазначена заява свідка є недопустимим доказом, оскільки містить посилання на обставини, що в силу закону мають бути підтверджені іншими засобами доказування, зокрема письмовими доказами, складення яких передбачено Інструкцією П-7 в передбаченому цієї інструкцією порядку.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження поставки відповідачем за зустрічним позовом продукції неналежної якості, та у відповідача за зустрічним позовом не виникли зобов`язання по заміні поставленої продукції, як такої, що є продукцією неналежної якості, та предметом випробувань був зразок тільки одного комплекту робочого костюму без підтвердження доказами, що постачальником такого костюму є відповідач за зустрічним позовом.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню.

Судовий збір за подання зустрічної позовної заяви залишається за позивачем (за зустрічним позовом) відповідачем (за первісним позовом).

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш (71503 Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код юридичної особи 264444970) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром (49000 м. Дніпро, вул. Тверська, буд. 2, офіс 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40162787) 309999 (триста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 55 коп. боргу за поставлену продукцію, 2955 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 61 коп. 3 % річних, 4669 (чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 54 коп. втрат від інфляції, 4764 (чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 37 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Атоменергомаш до Товариства з обмеженою відповідальністю Талан-Пром відмовити.

Рішення оформлено та підписано 01.12.2020.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.