ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" листопада 2020 р. Справа № 911/2257/20

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "КРАТОС", 04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 2/10, корпус 14, 4 поверх

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ", 08203, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Дзержинського, будинок 1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

2. Представництва "ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ", 04070, місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 9, офіс 5-А

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Спан", 04070, місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 9

про стягнення 427 674,69 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "КРАТОС"

про стягнення 518 232,77 грн

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін:

від ТОВ "Міжнародна юридична компанія "КРАТОС": Вабіщевич Т.В. (посв. № 1201 від 03.12.2016; ордер серія РН-471 № 029 від 18.02.2020);

від ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ": Король Д.В. (посв. № КВ630 від 10.05.2016; ордер серія АА № 1042316 від 13.08.2020);

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "КРАТОС" (далі ТОВ "МЮК "КРАТОС") звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" (далі ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ") про стягнення 427 674,69 грн, як таких, що набуті відповідачем в результаті безпідставного володіння та користування офісними приміщеннями, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 9, які належать позивачу на праві власності, зареєстрованого на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 по справі № 5011-32/10471-2012.

Справа розглядається за участю третіх осіб, які не заявляться самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), Представництва "ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ" (далі Представництво) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спан" (далі ТОВ "Спан").

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.08.2020, за клопотанням позивача, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 03.09.2020.

03 вересня 2020 року через канцелярію суду від ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" надійшла зустрічна позовна заява з вимогами до ТОВ "МЮК "КРАТОС" про стягнення коштів у розмірі 518 232,77 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" посилаючись на те, що ним за період з 09.10.2012 по 11.09.2019 було понесено витрати з утримання даних офісних приміщень, а тому ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" має право на відшкодування таких витрат за рахунок ТОВ "МЮК "КРАТОС", як власника нерухомого майна на момент їх понесення, на підставі статей 22, 778, 1214, 1166 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 04.09.2020 прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" для спільного розгляду з первісним позовом та здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №911/2257/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" проти первісного позову заперечує з тих підстав, що укладені ним договори суборенди з Представництвом і ТОВ "Спан" не були визнані недійсними; що ТОВ "МЮК "КРАТОС" протягом 9 років не вчиняв жодних дій, спрямованих на передачу йому цього майна, що відповідач та треті особи не чинили перешкод позивачу, як власнику майна; що позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки він мав звернутись з позовом до Представництва і ТОВ "Спан" про витребування майна або усунення перешкод, а тому ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" не є належним відповідачем; що позивач набув майно у власність у незаконний спосіб на підставі рішення суду, а не у позасудовому порядку відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку".

ТОВ "МЮК "КРАТОС" заперечує проти зустрічного позову, вважає вимоги ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" безпідставними, оскільки понесені останнім витрати не були необхідними для збереження майна.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі №5011-32/10471-2012 за позовом ТОВ "МЮК "КРАТОС" до ТОВ "ЮАйПі Лтд" за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ФОП Башенка Олександра Борисовича та на стороні позивача ПАТ "Укрсоцбанк" за ТОВ "МЮК "КРАТОС" визнано право власності на офісний комплекс загальною площею 1471,20кв.м, який розташований в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера "А").

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі цього рішення 03.07.2013 вчинено запис про реєстрацію за ТОВ "МЮК "КРАТОС" права приватної власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 0 - офісний комплекс загальною площею 1471,20кв.м, який розташований в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера "А") (далі офісний комплекс).

По договору купівлі-продажу від 11.09.2019 реєстраційний №6015 ТОВ "МЮК "КРАТОС" продало належне йому на праві приватної власності на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі №5011-32/10471-2012, що набрало законної сили 10.12.2012, а Приватне підприємство "УРАЇНСЬКА КОНСУЛЬТАЦІЙНА ГРУПА", ТОВ "САГА ІНВЕСТ ЛТД", ТОВ "КИЙ РІАЛ" та ТОВ "СЛУЖБА ОХОРОНИ ЦСБ" купили вказаний офісний комплекс, про що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11.09.2019 вчинено запис про державну реєстрацію спільної часткової власності.

Позивач з посиланням на статті 1212, 1214 Цивільного кодексу України, стверджуючи, що в період з 03.07.2013 по 11.09.2019, коли єдиним власником офісного комплексу було ТОВ "МЮК "КРАТОС", ПрАТ "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшшн" та ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" здавали офісні приміщення в цьому комплексі, власником яких було ТОВ "МЮК "КРАТОС", в суборенду Представництву "ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ" та ТОВ "Спан" і отримували від них відповідні орендні платежі, вважає, що ці грошові кошти є безпідставно набутим майном і підлягають поверненню позивачу.

Щодо відповідача, то позивач стверджує, що ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" всупереч волі позивача та з порушенням вимог статей 761, 774 Цивільного кодексу України буди укладені договори суборенди б/н від 23.09.2014, №05/12/14 від 01.01ю2015 та б/н від 05.10.2018 з Представництвом "ЕВЕР Нейро Фарма ГмбХ" та ТОВ "Спан", а тому орендні платежі, отримані відповідачем від ТОВ "Спан" згідно платіжного доручення №119 від 21.11.2018 на підставі договору суборенди від 05.10.2018 у сумі 227 459,93грн та від Представництва 18.10.2017 на підставі договору суборенди №05/12/14 від 01.01.2015 у сумі 200 214,76грн, є доходами, які відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу.

ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" у зустрічному позові стверджує, що ним були понесені витрати, пов`язані з належним утриманням майна позивача, які відповідач на підставі статей 22, 778, 1212, 1166 Цивільного кодексу України має право на їх відшкодування за рахунок власника майна, а тому просить стягнути з ТОВ "МЮК "КРАТОС" 518 232,77грн, що становить сума таких витрат в межах строку позовної давності з 31.08.2017 по 11.08.2019.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно статті 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 317 цього Кодексу визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Статтею 774 цього Кодексу визначено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України (частина друга цієї статті в редакції станом на час набуття позивачем права власності на офісний комплекс) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами статті 334 цього Кодексу визначено, що раво власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно статті 334 цього Кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У відповідності зі статтями 2, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Частинами другою та третьою статті 3 цього Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1214 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Таким чином право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 0 - офісний комплекс загальною площею 1471,20кв.м, який розташований в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера "А") з 03.07.2013 по 11.09.2019 належало ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ".

Відповідно до інформації, наданої позивачу на адвокатський запит Представництвом (вих..№155 від 17.07.2020) з приводу оренди офісних приміщень в будівлі в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера "А"), останнє орендувало офісне приміщення у будівлі, розрашованій в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9, літера "А", у період з липня 2013 року по вересень 2019 року на підставі договорів суборенди з 01.11.2011 по 31.12.2014 з ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн", з 01.01.2015 по вересень 2019 року на підставі договору суборенди №05/12/14 від 01.01.2015 між Представництвом і ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ".

До цього листа Представництвом додані копії договорів суборенди, зокрема договору суборенди №05/12/14 від 01.01.2015 між Представництвом і ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ", та витяг з банківської виписки за період з 02.07.2013 по 08.07.2019.

Згідно договору суборенди №05/12/14 від 01.01.2015 між ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" (орендар) і Представництвом (суборендар) в суборенду передані основні приміщення - офісні приміщення 240 кв.м, розташовані на п`ятому поверсі бізнес-центру за адресою вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 ("офіс 5-А") та допоміжні приміщення 20 кв.м на 1-му нижньому поверсі цієї будівлі; орендна плата за основні приміщення встановлена в сумі, що дорівнює 77760,00 доларів США на рік, за допоміжні приміщення у сумі, що еквівалентна 2400,00 доларів США на рік, до якої мають додаватись і оплачуватись суборендарем податок на додану вартість та інші податки, що справляються зараз або можуть справлятись в майбутньому; надано право користування п`ятьма місцями для паркування на відкритому майданчику за умови сплати суборенди в сумі, еквівалентній 100 доларів США без ПДВ за місце на місяць.

Згідно витягу з банківської виписки Представництвом сплачувались відповідачу з 22.01.2014 по 08.07.2019 по договору орендна плата, експлуатаційні витрати, плата за паркову, в тому числі і 200 214,76грн згідно платіжного доручення №3186 від 18.10.2017 за суборенду приміщень, які заявлені позивачем до стягнення з відповідача.

Відповідно до інформації, наданої позивачу на адвокатський запит Товариством з обмеженою відповідальністю "Спан" (вих.№2020/07/336-ЦЮ від 20.07.2020) з приводу оренди офісних приміщень в будівлі в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера "А"), ТОВ "Спан" користувалось як суборендар нежитловими приміщеннями на підставі договору з ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" від 05.10.2018 та додаткової угоди №1 до нього, інших господарських договорів між цими сторонами укладено не було.

Як вбачається з доданого ТОВ "Спан" до цього листа копії вказаного договору суборенди від 05.10.2018, укладеного ОСОБА_1 (орендодавець), ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" (орендар) та ТОВ "Спан" (суборендар), орендар передає, а суборендар приймає в тимчасове платне користування (суборенду) нежиле приміщення загальною площею 274кв.м на 4-му поверсі в будинку в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера А); строк суборенди з урахуванням додаткової угоди №1, якою площа суборенди визначена у 548кв.м. (274кв.м на 4-му та 274кв.м на 3-му поверхах), з 01.12.2018 по 30.11.2020.

ТОВ "Спан" у відповіді на адвокатський запит за вих.№2020/07/336-ЦЮ від 20.07.2020 зазначено, що Товариство сплачувало суборендну плату, докази чого надає, а в додатку до листа зазначені 18 платіжних доручень з 21.11.2018 по 31.01.2020, в тому числі і платіжне доручення №119 від 21.11.2018, відповідно до якого ТОВ "Спан" сплатило ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" по рахунку №15.11.18-SP-01 за суборенду приміщень згідно договору суборенди від 05.10.18 274м2 грошові кошти у сумі 227 459,93грн, яку позивач просить стягнути з відповідача).

Докази укладення ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" з ТОВ "МЮК "КРАТОС" договору чи договорів оренди офісного комплексу чи його частин, які були передані відповідачем в суборенду Представництву та ТОВ "Спан", а також докази наявності у відповідача будь-яких інших правових підстав для передачі приміщень належного позивачу на праві власності офісного комплексу в користування (суборенду) Представництву та ТОВ "Спан" чи іншим третім особам відсутні.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Щодо твердження відповідача про те, що ТОВ "МЮК "КРАТОС" набув право власності на офісний комплекс у незаконний спосіб, суд зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі №5011-32/10471-2012 набрало законної сили, а отже в силу закону є обов`язковим для виконання на всій території України.

Суд не погоджується з доводами відповідача про непоінформованість його позивачем про набуття останнім права власності на офісний комплекс, оскільки ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" при всій обачності повинен був, зокрема при передачі приміщень офісного комплексу в користування (суборенду) третім особам, пересвідчитись у наявності у нього права на таку передачу майна та перевірити інформацію про власника об`єкта нерухомості.

Діюче цивільне законодавство не покладає на нового власника майна обов`язку повідомити третіх осіб про перехід до нього права власності.

З приводу твердження відповідача про невчинення позивачем, як власником офісного комплексу, протягом тривалого періоду часу жодних дій щодо цього майна, то пасивність власника по відношенню до свого майна не уповноважує інших осіб на свій розсуд розпоряджатись таким майном.

Окрім того, в даному випадку такі обставини не мають правового значення для справи, оскільки підставою даного первісного позову є стягнення з відповідача доходів, отриманих в період безпідставного володіння майном, в порядку статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України, а положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За таких обставин заявлені позивачем до стягнення з відповідача грошові кошти у сумі 427 674,69грн, з яких 200 214,76грн отримані ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" від Представництва згідно платіжного доручення №3186 від 18.10.2017 за суборенду приміщень і отримані з ТОВ "Спан" 227 459,93грн згідно платіжного доручення №119 від 21.11.2018, є доходами, які відповідач одержав від володіння без достатньої правової підстави офісним комплексом, власником якого був позивач.

Визначення змісту позовних вимог, зокрема ціни позову, є виключним правом позивача.

Зважаючи на викладене заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 427 674,69грн є обґрунтованою і підлягає задоволенню

Щодо зустрічного позову про стягнення коштів у розмірі 518 232,77 грн, які є витратами ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" з утримання даних офісних приміщень за період з 09.10.2012 по 11.09.2019, суд встановив наступне.

Статтею 1214 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Статтею 778 Цивільного кодексу України, на яку посилається відповідач у зустрічному позові, передбачено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Згідно статті 1166 цього Кодексу, на яку також посилається відповідач у зустрічному позові, якою встановлено загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) майна має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна, або на передання доходів (частина третя статті 390 ЦК). У цьому разі необхідними є такі витрати, без яких стан майна істотно погіршився би, унаслідок чого його не можна було б використати за прямим призначенням.

В підтвердження заявлених у зустрічному позові вимог ТОВ "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" надані наступні договори з доказами викання робіт та оплати по них: №Р3512/2016 від 01.12.2016 на виконання робіт зі створення та модернізації інженерних систем, технічного обслуговування інженерних систем офісних приміщен, сума робіт 55311,76грн; №Р4111/2018 від 23.11.2018 на виконання підрядних робіт, сума 10 834,00грн; №426-ПСТО від 01.01.2015 пр надання послуг по цілодобовому спостереженню за спрацюванням працездатної установки пожежної сигналізації та її технічному обслуговуванню, сума 74 720,00грн; №D2 4С 1180 від 31.12.2014 на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, сума 20 400,00грн; №Кр7/11 від 07.12.2018 на виконання ремонтних оздоблювальних робіт, сума 85 100,00грн; №Кр23/11 від 23.11.2018 на виконання ремонтних оздоблювальних робіт, сума 85 100,00грн; №Кр7/08 від 07.08.2018 на виконання ремонтних оздоблювальних робіт, сума 51 675,00грн; №Кр16/07 від 16.07.2018 на виконання ремонтних оздоблювальних робіт, сума 6 100,00грн; №Кр3/11 від 03.11.2018 на виконання ремонтних оздоблювальних робіт, сума 6 875,00грн; №63/18 від 22.11.2018 на виконання робіт по інсталяції систем пожежної сигналізаці, сума 4 981,79грн; №М-20/18 від 23.11.2018 на виконання робіт з адаптації систем вентиляції та кондиціювання, сума 33 033,46грн; №0504/1 від 05.04.2019 на виконання робіт з технічного обслуговування (перезарядка) засобів пожежогасіння (вогнегасників), сума 720,00грн; акт надання послуг №226 від 30.10.2018 по розробці планувального рішення приміщення, сума 8 280,00грн; №3/12/18-01 від 03.12.2018 на виконання підрядних робіт по інсталяції підлоги, сума 39 834,00грн; №2/08/18-01 від 02.08.2018 на виконання підрядних робіт по інсталяції підлоги, сума 159 744,00грн; №6-О17 від 30.12.2016 на виконання ремонтних сантехнічних робіт для внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання нежитлової будівлі, ремонтних сантехнічних робіт для внутрішньої системи госппобутової каналізації , ремонтних робіт для сантехнічних приладів у санвузлах загального користування, сума 3 382,80грн.

Вказані договори та акти виконаних робіт підтверджують виконання робі по ремонту, поліпшенню, модернізації, експлуатації обладнання приміщень в офісному комплексі в м.Києві по вул.Набережно-Хрещатицька, буд.9 (літера "А"), які були передані в суборенду відповідачем Представництву та ТОВ "Спан", так і інших приміщень в цьому офісному комплексу, так і приміщень за іншими адресами.

Однак, зазначені документи не містять інформації про те, що вказані в них роботи і понесені відповідачем витрати є саме необхідними роботами і витратами, без проведення яких належне позивачу ТОВ "МЮК "КРАТОС" нерухоме майно не могло бути збережено або могло значно погіршитися.

Таким чином, відповідачем не доведено, що заявлені ним до стягнення 518 232,77грн є його витратами, які були саме необхідними, без яких належне позивачу ТОВ "МЮК "КРАТОС" нерухоме майно не могло бути збережено або могло значно погіршитися, а тому його вимога є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що первісний позов задоволено повністю, а в задоволенні зустрічного відмовлено, сплачений судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ".

Керуючись статями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕСАНС-НЕРУХОМІСТЬ" (08203, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Дзержинського, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "КРАТОС" (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 2/10, корпус 14, 4 поверх, ) грошові кошти у сумі 427 674 (чотириста двадцять сім тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 69 коп. та 6 415 (шість тисяч чотириста п`ятнадцять) грн 12 коп. судового збору.

3. У зустрічному позові відмовити повністю.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 30.11.2020