Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/775/20
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця",

вул.Єжи Ґедройця, 5, м.Київ, 03150,

в особі філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця",

вул.Привокзальна, буд.22, м. Лиман, Краснолиманський район,

Донецька область, 84404;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметгруп",

вул. С.Стрільців, б.39, а/с 33, м. Коломия,

Івано-Франківська область, 78203;

про стягнення штрафу у сумі 196 540, 00грн.

Представники сторін в судове засідання не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметгруп" про стягнення штрафу у сумі 196 540, 00грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з"явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 05.11.2020. Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем правил Статуту залізниць України, а саме неправильним зазначенням маси вантажу у залізничній накладній № 38327946 від 07.03.2020 (менше на 2600кг за фактичну), що зафіксовано у комерційному акті форми ГУ-22 №486202/36 від 14.03.2020. На підставі приписів статей 118, 122 Статуту залізниць України відповідачу нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати - 39 308,00грн на загальну суму 196 540, 00грн, який в добровільному порядку не сплачений відповідачем, тому просить суд стягнути в судовому порядку. Позовні вимоги мотивовані приписами статей 24, 37, 118, 122, 124, 129 Статуту залізниць України.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалами суду від 05.10.2020, від 05.11.2020. Будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень, як і заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав.

За таких обставин, беручи до уваги приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми частин 1,3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що позивач та відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір - вирішується у відсутності сторін за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметгруп" відповідно до залізничної накладної № 38327946 від 07.03.2020 зі станції Хриплин Львівської залізниці до станції Сартана Донецької залізниці здійснено відправлення вагону №53651634 з вантажем - брухтом чорних металів, масою 65 500кг.

При огляді потягу №2466 у парку прийому на станції Волноваха Донецької залізниці, виявлено комерційну несправність, що зафіксовано актом загальної форми ГУ-23 №31491 від 13.03.2020.

У відповідності до комерційного акту форми ГУ-22 №486202/36 від 14.03.2020 при комісійному зважуванні на справних 150 т. вагах (держповірка 19.12.2019) станції Волноваха з повною зупинкою і розщепленням вагона №53651634 виявлено фактичну масу вантажу 62 900кг, що на 2 600кг є меншою маси вантажу 65 500кг зазначеної відповідачем у перевізному документі №38327946 від 07.03.2020. Результат зафіксовано у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні форми ГУ-78 станції Волноваха. Вагон №53651634 відправлено на станцію призначення.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 196 540, 00грн, обумовленого приписами статей 118, 122 Статуту залізниць України, за невірно вказану у залізничній накладній масу вантажу.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями, визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентується організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (статті 2, 3 Статуту).

Згідно з статтею 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.

Обов`язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в т.ч. масу вантажу, встановлено і в Порядку оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 зі змінами та доповненнями. Так згідно пунктів 2.1, 2.3. Правил вантажовідправником заповнюється, зокрема графа накладної "маса вантажу в кг, визначена відправником" де зазначається маса вантажу у кілограмах. У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній (стаття 24 Статуту залізниць України).

Статтею 105 Статуту залізниць України обумовлено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно статті 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей, з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (статті 122 Статуту залізниць України)

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Наявними в матеріалах справи документальними доказами, зокрема актом загальної форми ГУ-23 №31491 від 13.03.2020, комерційним актом форми ГУ-22 №486202/36 від 14.03.2020, складеними залізницею у встановленому законом порядку, перед судом підтверджено допущення відправником - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметгруп" порушення правил Статуту залізниць України, у вигляді неправильного зазначення маси вантажу у перевізному документі, а відтак суд приходить до висновку про правомірність покладення на відповідача відповідальності, обумовленої приписами статей 118, 122 Статуту залізниць України у вигляді штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати - 39 308,00грн на загальну суму 196 540, 00грн.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому статтями 42, 46, 165, 251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином з огляду на вище викладене стягненню з відповідача в судовому порядку підлягає штрафу в розмірі 196 540, 00грн

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за № 457, статтею 908 Цивільного кодексу України, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметгруп" про стягнення штрафу у сумі 196 540, 00грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметгруп", вул. С.Стрільців, б.39, а/с 33, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203 (ідентифікаційний код 34349746) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", вул. Привокзальна, буд.22, м. Лиман, Краснолиманський район, Донецька область, 84404 (ідентифікаційний код 40150216) 196 540, 00грн (сто дев"яносто шість тисяч п"ятсот сорок грн 00коп.) - штрафу, 2 948,10грн (дві тисячі дев"ятсот сорок вісім грн 10коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 04.12.2020

Суддя С.Кобецька