РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2020Справа № 910/11695/20

Господарський суд місті Києва у складі судді - Бондаренко-Легких Г. П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/11695/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (вул. Нагорна, буд. 1-а, с.Вовчанка, Мар`їнський район, Донецька область, 85621)

До Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Єжи Ґедройця (Тверська), буд. 5)

Про стягнення збитків

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 29 029, 28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем, як перевізником його обов`язків щодо схоронності вантажу, відповідачем була допущена часткова втрата вантажу, який перевозився, що спричинило заподіяння власникові вантажу збитків у розмірі вартості втраченого вантажу на суму 29 029, 28 грн, право вимоги щодо відшкодування яких було передано позивачу.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

17.08.2020 Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.09.2020 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву ТОВ "ЦЗФ Курахівська", заява - клопотання про застосування позовної давності та клопотання про витребування доказів.

В клопотанні про витребування доказів відповідач просить суд витребувати від АТ "ДТЕК Західенерго": (1) належним чином засвідчену копію договору поставки із додатками (за наявності) від 27.01.2016 № 1-12016/006 на підставі якого здійснювалося постачання вугілля за залізничними накладними № 52279106, 53212759, 53254389, 53405908, 53404257, 53604666, 53601753, 53601761; (2) платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату АТ "ДТЕК Західенерго" вартості поставленого вугілля згідно з вищевказаними залізничними накладними.

Клопотання про витребування доказів обґрунтоване тим, що позивачем вартість вантажу визначена на підставі даних АТ "ДТЕК Західенерго", однак у матеріалах справи № 910/11695/20 відсутні будь-які документи, що свідчили б про укладення договору між відправником вантажу, а також про оплату отримувачем вартості цього вантажу, відсутні також документи, які свідчили б про виникнення правовідносин позивача з АТ "ДТЕК Західенерго", та які б підтверджували вартість вантажу. В графі № 7 "Заяви відправника" зазначено, що поставка власність АТ "ДТЕК Західенерго" по договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, але позивач до матеріалів справи № 910/11695/20 цього договору не долучив. Також відповідач зауважує, що позивач у своїй позовній заяві зазначив, що не може надати докази фактичної вартості вантажу що перевозився за залізничними накладними № 52279106, 53212759, 53254389, 53405908, 53404257, 53604666, 53601753, 53601761.

12.10.2020 суд задовольнив клопотання відповідача та витребував від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» належним чином засвідчену копію договору поставки із додатками (за наявності) від 27.01.2016 № 1-12016/006, на підставі якого здійснювалося постачання вугілля за залізничними накладними № 52279106, 53212759, 53254389, 53405908, 53404257, 53604666, 53601753, 53601761 та належним чином засвідчені платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату АТ "ДТЕК Західенерго" вартості поставленого вугілля згідно з залізничними накладними № 52279106, 53212759, 53254389, 53405908, 53404257, 53604666, 53601753, 53601761. Також суд зобов`язав Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" надати витребувані документи через канцелярію суду супровідним листом у строк до 21.10.2020.

Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» отримало ухвалу суду про витребування доказів 21.10.2020, що підтверджується поштовим повідомленням № 839.

29.10.2020 від позивача надійшла відповідь на заяву - клопотання про застосування строку позовної давності.

Станом на 25.11.2020 витребувані судом докази від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до суду не надійшли, як і жодних повідомлень щодо не можливості подати доказ, який витребує Суд.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 28.12.2017 між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (замовник) та ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (виконавець) був укладений договір №608-ПУ-ПТП, відповідно до якого замовник зобов`язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, пов`язані із збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором. Виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором. Відповідно до пункту 1.1.3 договору, поставка вугільного концентрату здійснюється, зокрема, на залізничну станцію Бурштин Львівської залізниці.

ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне:

- у вагон №62522933 в кількості 69 500 кг по накладній №52279106 від 28.10.2019;

- у вагони №56422355 в кількості 67 800 кг, №53503975 в кількості 68 000 кг, №56954787 в кількості 68 200 кг, №63161012 в кількості 66 700 кг по накладній №53212759 від 03.01.2020;

- у вагон №56971161 в кількості 69 500 кг по накладній №53254389 від 07.01.2020;

- у вагон №53589529 в кількості 68 500 кг по накладній №53405908 від 20.01.2020;

- у вагон №56916562 в кількості 68 900 кг по накладній №53404257 від 20.01.2020;

- у вагон №60655601 в кількості 69 200 кг по накладній №53604666 від 04.02.2020;

- у вагони №62053509 в кількості 68 500 кг, №56410947 в кількості 70 100 кг по накладній №53601753 від 04.02.2020;

- у вагон №61104337 в кількості 69 300 кг по накладній №53601761 від 04.02.2020,

та передало вказаний вантаж для перевезення залізниці. Згідно з накладними навантаження вище рівня бортів, поверхня вантажу маркована двома повздовжніми борознами.

Згідно з пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з накладними №52279106, №53212759, №53254389, №53405908, №53404257, № 53604666, №53601753, №53601761 залізниця прийняла у ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика Курахівська» на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Бурштин Львівської залізниці вантажоодержувачу АТ «ДТЕК Західенерго» (ВП «Бурштинська ТЕС»).

На станції Бурштин Львівської залізниці був складений комерційний акт № 388103/173 від 01.11.2019, згідно з яким при контрольному переважуванні вагону №62522933 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89 600 кг, тара - 23000 кг, нетто - 66600 кг, що менше вантажного документу на 2900 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 900x130- 200x30-40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

На станції Чаплине Придніпровської залізниці були складені комерційні акти №454201/1, №454201/2, №454201/3, №454201/4, №454201/5 від 05.01.2020.

Згідно з комерційним актом №454201/1 при контрольному переважуванні вагону №56422355 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 83 400 кг, тара-22 200 кг, нетто - 61 200 кг, що менше вантажного документу на 6 600 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40 см, над 2-7 люками - довжиною 900 см, шириною 60-80 см, глибиною 20-30 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /5.

Згідно з комерційним актом №454201/2 при контрольному переважуванні вагону №53503975 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 88 300 кг, тара - 22 600 кг, нетто - 65 700 кг, що менше вантажного документу на 2 300 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення довжиною 120 см, шириною 280 см, глибиною 40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /6.

Згідно з комерційним актом №454201/3 при контрольному переважуванні вагону №56954787 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 86 500 кг, тара - 21 800 кг, нетто - 64 700 кг, що менше вантажного документу на 3 500 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40 см, над 2-7 люками - довжиною 900 см, шириною 60-80 см, глибиною 20-40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /7.

Згідно з комерційним актом №454201/4 при контрольному переважуванні вагону №63161012 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89 000 кг, тара - 23 600 кг, нетто - 65 400 кг, що менше вантажного документу на 1 300 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення довжиною 120 см, шириною 280 см, глибиною 40 см, над 5-7 люками - довжиною 450 см, шириною 80 см, глибиною 30-40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /8.

Згідно з комерційним актом №454201/5 при контрольному переважуванні вагону №56971161 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89 150 кг, тара - 20 900 кг, нетто - 68 250 кг, що менше вантажного документу на 1 250 кг. Над 1-7 люком виявлене поглиблення довжиною 1 050 см, шириною 30-50 см, глибиною 40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /17.

На станції Бурштин Львівської залізниці були складені комерційні акти №388103/25, №388103/26 від 24.01.2020, №388103/34, №388103/35, №388103/36, №388103/37 від 08.02.2020.

Згідно з комерційним актом №388103/25 при контрольному переважуванні вагону №53589529 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89 900 кг, тара - 22 400 кг, нетто - 67 500 кг, що менше вантажного документу на 1 000 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення розміром 450*120*40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/26 при контрольному переважуванні вагону №56916562 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89 550 кг, тара - 22 000 кг, нетто - 67 550 кг, що менше вантажного документу на 1 350 кг. Над 5-6 люками виявлене поглиблення розміром 300x80x40 см, над 7 люком - 150x280x40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/34 при контрольному переважуванні вагону №60655601 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 90 350 кг, тара - 22 200 кг, нетто - 68 150 кг, що менше вантажного документу на 1 050 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення розміром 900x160x30-40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/35 при контрольному переважуванні вагону №62053509 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 90 900 кг, тара - 23 400 кг, нетто - 67 500 кг, що менше вантажного документу на 1 000 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 1050х160x40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/36 при контрольному переважуванні вагону №56410947 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 92 200 кг, тара - 23 000 кг, нетто - 69 200 кг, що менше вантажного документу на 900 кг. Над 2-7 люками виявлене поглиблення розміром 900x160x40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/37 при контрольному переважуванні вагону №61104337 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 92 000 кг, тара - 23 500 кг, нетто - 68 500 кг, що менше вантажного документу на 7 700 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 1050х 140-160x40 см, над 3 люком - розміром 150x80x40 см. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №52279106, №53212759, №53254389, №53405908, №53404257, №53604666, №53601753, №53601761 за підписами директора та головного бухгалтера ВП «Бурштинська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Західенерго», право на пред`явлення позову передано ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська». Повноваження зазначених осіб підтверджені довіреністю.

З врахуванням норми природної втрати час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу становить:

- у вагоні №62522933 - (2900-695) 2205 кг або 2,205 т,

- у вагоні №56422355 - (6600-678) 5922 кг або 5,922 т,

- у вагоні №53503975 -(2300-680) 1620 кг або 1,62 т,

- у вагоні №56954787 - (3500-682) 2818 кг або 2,818 т,

- у вагоні №63161012 - (1300-667) 633 кг або 0,633 т,

- у вагоні №56971161 - (1250-695) 555 кг або 0,555 т,

- у вагоні №53589529 - (1000-685) 315 кг або 0,315 т,

- у вагоні №56916562 - (1350-689) 661 кг або 0,661 т,

- у вагоні №60655601 -(1050-692) 358 кг або 0,358 т,

- у вагоні №62053509 - (1000-685) 315 кг або 0,315 т,

- у вагоні №56410947 - (900-701) 199 кг або 0,199 т,

- у вагоні №61104337 - (800-693) 107 кг або 0,107 т.

Вантажовідправник ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» не є власником вантажу, що був відправлений у вагоні №62522933 по накладній №52279106, у вагонах №56422355, №53503975, №56954787, №63161012 по накладній №53212759, у вагоні №56971161 по накладній №53254389, у вагоні №53589529 по накладній №53405908, у вагоні №56916562 по накладній №53404257, у вагоні №60655601 по накладній №53604666, у вагонах №62053509, №56410947 по накладній №53601753, у вагоні №61104337 по накладній №53601761.

Вартість вантажу була визначена на підставі довідок вантажовідправника ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська». Згідно з довідками вантажовідправника ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить:

- у вагоні №62522933 по накладній №52279106 - 2221,82 грн з ПДВ,

- у вагонах №56422355, №53503975, №56954787, №63161012 по накладній №53212759 - 1 789,13 грн з ПДВ,

- у вагоні №56971161 по накладній №53254389 - 1 706,99 грн з ПДВ,

- у вагоні №53589529 по накладній №53405908 - 1814,05 грн з ПДВ,

- у вагоні №56916562 по накладній №53404257 - 2 037, 90 грн з ПДВ,

- у вагоні №60655601 по накладній №53604666 - 1 660, 68 грн з ПДВ,

- у вагонах №62053509, №56410947 по накладній №53601753, у вагоні №61104337 по накладній №53601761 - 1 613, 34 грн з ПДВ.

За розрахунком позивача, вартість недостачі, виявленої у вагоні №62522933, з урахуванням норми природної втрати, спадає 1899,11 грн із розрахунку: 2,205 т х 2221,82 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №56422355, з урахуванням норми природної втрати, складає 10595,23 грн із розрахунку: 5,922 т х 1789,13 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №53503975, з урахуванням норми природної втрати, складає 2898,39 грн із розрахунку: 1,62 т х 1789,13 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №56954787, з урахуванням норми природної втрати, складає 5041,77 грн із розрахунку: 2, 818 т * 1789,13 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №63161012, з урахуванням норми природної втрати, складає 1132,52 грн із розрахунку: 0,633 т х 1789,13 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №56971161, з урахуванням норми природної втрати, складає 947,38 грн із розрахунку: 0,555 т х 1706,99 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №53589529, з урахуванням норми природної втрати, складає 571,43 грн із розрахунку: 0,315 т х 1814,05 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №56916562, з урахуванням норми природної втрати, складає 1347,05 грн із розрахунку: 0,661 т х 2037,90 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №60655601, з урахуванням норми природної втрати, складає 594,52 грн із розрахунку: 0,358 т х 1660,68 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №62053509, з урахуванням норми природної втрати, складає 508,20 грн із розрахунку: 0,315 т х 1613,34 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №56410947, з урахуванням норми природної втрати, складає 321,05 грн із розрахунку: 0,199 т х 1613,34 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №61104337, з урахуванням норми природної втрати, складає 12412,74 грн із розрахунку: 0,107 т х 1613,34 грн.

Загальна вартість недостачі за розрахунком позивача складає 29029,28 грн (1899,11+10595,23+2898,39+5041,77+1132,52+947,38+571,43+1347,05+594,52+508,20+321,05+172,63 = 29029,28).

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, вини відповідача у незабезпеченні збереження вантажу під час його перевезення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки на суму 29029,28 грн, стягнення яких є предметом позову у даній справі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав: (1) відсутності його вини у не збереженні вантажу, адже вагони були у справному стані; (2) недоведеності розміру збитків, адже матеріали справи не містять доказів оплати спірного вантажу; (3) позивач звернувся до суду після спливу 6 місяців, тобто поза строками позовної давності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Матеріалами справи (накладними) підтверджується прийняття вантажу до перевезення Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) від вантажовідправника - позивача та здійснення його перевезення зі станції відправлення - Курахівка Донецької залізниці до станції - Бурштин Львівської залізниці.

Згідно з накладними навантаження вище рівня бортів, поверхня вантажу маркована двома повздовжніми борознами.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Додані до матеріалів справи комерційні акти про нестачу вантажу, що підтверджують недостачу вантажу за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу.

Відповідно до абзацу 2 ст.130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі ст. 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції). Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Як встановлено судом, відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних, право на пред`явлення позову за вказаними накладними передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "КУРАХІВСЬКА".

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Абзацом 1 ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 ст.22, ст.611, частина 1 ст. 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; завдання шкоди у результаті такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Частиною 2 ст.623 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до абз.1 ст.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу була визначена на підставі довідок вантажовідправника.

Суд зазначає, що в силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст. 114, 115 Статуту вказані документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Водночас відповідно до п. 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю). Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Зазначена позиція підтверджується і практикою Верховного суду, зокрема, постановою у справі № 910/3868/19 від 05.02.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок вартості недостачі вантажу по кожному вагону, з урахуванням 1% норми недостачі.

Згідно розрахунку позивача, вартість завданих збитків, з урахуванням 1% норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 29 029,28 грн, виходячи із розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві, правильність якого перевірена судом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням чинного законодавства та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому для перевезення вантажу.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що внаслідок втрати частини вантажу при перевезенні позивачу були завдані збитки у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо доводів відповідача щодо відсутності його вини в незбереженні вантажу, відсутності в матеріалах справи доказів оплати вантажу та звернення до суду позивачем поза межами позовної давності, то відповідні доводи суд відхиляє з таких підстав.

Ураховуючи положення чинного законодавства та встановлений судом факт втрати під час перевезення частини вантажу, а також не спростування саме відповідачем (перевізником) наявності у його діях вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, доводи відповідача щодо не доведення позивачем його вини у незбереженні вантажу є юридично неспроможними. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла із незалежних від перевізника причин, при цьому в комерційних актах зафіксовано ознаки втрати вантажу під час перевезення. В той час як, у відповідності до положень ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу вантажу у разі, зокрема, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Щодо необхідності доведення позивачем обставин оплати вартості відправленого вантажу, то позивач не є власником вантажу, а виступав виконавцем за договором збагачення вугілля та вантажовідправником, і права на подання позову були передані йому отримувачем вугілля згідно з написами на залізничних накладних, що не заперечувалося відповідачем, що повністю відповідає положенням ст. 133 Статуту залізниць України.

При цьому, судом враховано, що положення статті 115 Статуту залізниць України не визначають вичерпного переліку документів, які можуть підтверджувати вартість вантажу. Відтак, вказані обставини можуть бути встановлені судом за допомогою наданих позивачем доказів.

Судом також враховано, що надані позивачем докази є більш вірогідними на доведення вартості вантажу, так як такі докази не спростовані з боку відповідача.

Щодо пропуску позивачем строку позовної давності (6 місяців) суд зазначає наступне.

Статті 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про відшкодування збитків внаслідок недостачі вантажобагажу. Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 із змінами, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 №1973.

Положення ст.ст. 134, 136 Статуту залізниць України підлягають застосуванню у системному зв`язку з положенням ст. 315 Господарського кодексу України і таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 Господарського кодексу України для відповіді на претензію.

Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності, в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч. 2, 3 ст. 315 Господарського кодексу України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Отже, шестимісячний термін для пред`явлення даного позову до залізниці має обраховуватись упродовж 6 місяців, після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями ст. 315 Господарського кодексу України та ст. 134, 136 Статуту залізниць України, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Суд встановив відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією про відшкодування вартості нестачі спірного вантажу, що у даному випадку не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки , як зазначено вище, визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

В тому числі, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04.03.2019 у справі № 905/487/19.

Таким чином, з огляду на дати комерційних актів, доданих до позову позивач звернувся з позовом до суду в межах позовної давності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 29 029, 28 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (вул. Нагорна, буд. 1-а, с Вовчанка, Мар`їнський район, Донецька область, 85621; ідентифікаційний код 33959754) 29 029 (двадцять дев`ять тисяч двадцять дев`ять) грн 28 коп. збитків та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких