ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" листопада 2020 р.м. Харків Справа № 5023/277/11

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Бринцев О.В.

судді: Новікова Н.А. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши матеріали справи

за заявою 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3
до Кредитної спілки "СЛОБОДА-КРЕДИТ"
про визнання банкрутом
за участю представників:

арбітражного керуючого (ліквідатора) Лялюк В.М.

голова комітету кредиторів не з`явився;

кредитор ОСОБА_4

члени комітету кредиторів - Озеркін С.А.

члени комітету кредиторів ОСОБА_5

члени комітету кредиторів ОСОБА_6

заінтересована особа ОСОБА_7 не з`явився;

заінтересована особа ОСОБА_8 не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 28.09.2011 у справі №5023/277/11 визнано Кредитну спілку "СЛОБОДА-КРЕДИТ" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

17.01.2019 кредитор ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до КС "СЛОБОДА-КРЕДИТ" про визнання договору недійсним, в якій просить суд визнати недійсним Договір про надання правової та юридичної допомоги та юридичних послуг від 25.07.2012, додаткову угоду до договору №1 від 12.11.2013, додаткову угоду №2 від 27.08.2018 з моменту їх вчинення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2020 у справі №5023/277/11 судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_4 про визнання договору недійсним відкладено 26.11.2020 о 10:00 год.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників справи про банкрутство, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на дату звернення ОСОБА_4 ) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Тобто стаття 10 Закону до компетенції суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, відносить вирішення всіх майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі спорів про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

В силу частини першої статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на дату звернення ОСОБА_4 ) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені після порушення провадження у справі про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого, він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим або з інших підстав, що визначені даною статтею закону.

Так, зазначена стаття визначає, що правочини або майнові дії боржника, вчинені ним після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи, можуть бути, відповідно, визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Колегія суддів зазначає, що якщо стаття 10 надає право будь-якій особі оскаржити правочин, укладений за участю боржника в межах загального трирічного строку позовної давності, то визнання недійсним договору або спростування майнової дії за статтею 20 Закону є виключним правом конкурсного кредитора або арбітражного керуючого, обмеженим у часі одним роком до дня порушення провадження у справі про банкрутство.

Водночас, звернення до господарського суду з позовною заявою передбачає її розгляд у позовному провадженні, а не як заяви в межах справи про банкрутство, і в такому разі положення статті 20 Закону застосуванню не підлягають. Вимоги позову мають ґрунтуватися на допущених при укладенні оспорюваного Договору загальних вимогах ЦК України, а позивач може визначити відповідачем не тільки боржника, а й іншу особу.

Як відомо, за загальним правилом, визначеним у статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Водночас правочин, визнаний недійсним ухвалою суду у справі про банкрутство в порядку статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", обумовлює існування обов`язку боржника з виконання зобов`язання у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, враховуючи особливість провадження у справі про банкрутство, заявник, звертаючись з вимогами про визнання недійсним правочину укладеного банкрутом, повинен чітко визначитися з фактичними та правовими підставами таких вимог з посиланням або на загальні приписи ЦК України (у порядку частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") або на спеціальні - статтю 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Суд зазначає, що правові наслідки недійсності правочину за статтею 20 Закону та на підставі загальних норм цивільного законодавства є взаємовиключними, що унеможливлює одночасний розгляд цих підстав в одному провадженні. При цьому неправильне визначення заявником підстав заявлених вимог позбавляє суд можливості змінити їх на власний розсуд.

Натомість, звертаючись у межах справи про банкрутство з позовною заявою про визнання недійсним Договору про надання правової допомоги та юридичних послуг від 25.07.2012, заявник - кредитор ОСОБА_4 , посилався на приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Одночасно заявником було наведено визначені загальними нормами цивільного законодавства (статті 203, 215 ЦК України) правові підстави для визнання правочину недійсним.

З поданої кредитором ОСОБА_4 позовної заяви про визнання договору недійсним (вх. №1386 від 17.01.2019), а також доповнень і уточнень до позовної заяви (вх. №7101 від 19.03.2020), додаткових пояснень до позовної заяви (вх. №10456 від 08.05.2020), заяви про остаточні уточнення до позовної заяви (вх. №15155 від 02.07.2020) не вбачається можливим однозначно та безсумнівно встановити в якому саме процесуальному порядку заявник звернувся до господарського суду з заявою (позовною заявою) про визнання договору недійсним в порядку позовного провадження в межах справи про банкрутство згідно зі статтею 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" або в порядку розгляду заяви в межах справи про банкрутство згідно зі статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відкласти розгляд заяви кредитора ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, у зв`язку з необхідністю надання пояснень щодо вищезазначеного питання.

Керуючись статтями 120, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Судове засідання відкласти на "08" грудня 2020 р. о 12:00 год.

2. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, зал №102.

3. Зобов`язати кредитора ОСОБА_4 у строк до 04.12.2020 надати суду пояснення, в яких визначитись, в якому саме процесуальному порядку він звернувся до господарського суду з заявою (позовною заявою) про визнання договору недійсним в порядку позовного провадження в межах справи про банкрутство згідно зі статтею 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" або в порядку розгляду заяви в межах справи про банкрутство згідно зі статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 01.12.2020.

Головуючий суддя Суддя Суддя Бринцев О.В. Новікова Н.А. Лаврова Л.С.