ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 справа № 914/1521/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. за участю секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом Керівника Львівської місцевої прокуратури №2, м. Львів

до відповідача 1 Брюховецької селищної ради, смт. Брюховичі Львівської області

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», смт. Брюховичі Львівської області

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі недійсним та скасування державної реєстрації права власності

За участю представників сторін:

від позивача: прокурор Лука Г.В.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Керівника Львівської місцевої прокуратури №2 до Брюховецької селищної ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал Брюховичі" про визнання недійсним та скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі недійсним та скасування державної реєстрації права власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №914/1521/20 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 30.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.08.2020.

Ухвалою суду від 04.08.2020, занесеною до протоколу судового засідання від 04.08.2020, відкладено підготовче засідання на 18.08.2020.

Ухвалою суду від 18.08.2020 прийнято до розгляду заяву Керівника Львівської місцевої прокуратури №2 про зміну предмета позову (вх. №1933/20 від 17.08.2020), підготовче засідання відкладено на 22.09.2020.

В судовому засіданні 22.09.2020 суд ухвалив відкласти підготовче судове засідання на 06.10.2020.

В судовому засіданні 06.10.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження, призначити розгляд справи по суті на 27.10.2020.

В судовому засіданні 27.10.2020 суд ухвали відкласти судове засідання з розгляду справи по суті на 10.11.2020.

В судовому засіданні 10.11.2020 суд ухвалив відкласти судове засідання з розгляду справи по суті на 17.11.2020.

В судове засідання 17.11.2020 прокурор з`явився, позовні вимоги з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідачі1,2 явки повновжаних представників в судове засідання не забезпечили.

17.11.2020 представником відповідача2 подано клопотання вх.№33029/20 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що в представника був контак з хворою на COVID-19 особою, станом на дату розгляду даної справи перебуває на самоізоляції. Суд відхиляє дане клопотання як необґрунтоване, оскільки до нього не долучено будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які посилається заявник. Крім того, суд звертає увагу відповідача на його право та можливість забезпечити явку іншого представника в судове засідання з підтвердженням відповідних повноважень.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Брюховицькою селищною радою без проведення аукціону чи конкурсу, без здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за згоди власника у розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, усупереч ст.ст.8, 10, 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та перевищивши встановлені ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» повноваження, здійснено продаж нежитлової будівлі під літ. «Б» загальною площею 42 кв.м., що знаходиться по вул. Незалежності України, 16а в смт. Брюховичі, чим у свою чергу позбавлено інших суб`єктів отримати вказане приміщення у приватну власність та можливості надходження до місцевого бюджету більшої суми коштів за об`єкт нерухомого майна комунальної власності. Органом місцевого самоврядування проведено приватизацію комунального майна без застосування конкурентних способів приватизації, надавши орендарю право на викуп орендованого приміщення без проведення будь-яких покращень об`єкта оренди, чим порушено вимоги ст. 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

У відповіді на відзив (вх.№23916/20 від 11.08.2020) прокурор зазначив, що приватизація шляхом викупу була скоріше як виняток і за певних умов, у матеріалах справи відсутня заява відповідача2 про намір здійснити поліпшення орендованого майна, згода орендодавця на здійснення таких поліпшень, а також докази здійснення відповідачем покращень орендованого майна, які були здійснені після укладення договору оренди та до ухвалення рішення про приватизацію. Щодо позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017 недійсним, то дотримання приватизаційних процедур є необхідною передумовою для визнання укладеного договору таким, що відповідає вимогам цивільного законодавства, а встановлене їх порушення є підставою для визнання недійсним договору згідно ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України. Втручання держави в право власності відповідача2 є виправданим, оскільки здійснюється з метою задоволення суспільного публічного інтересу. Даний позов прокурор заявив з підстав відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, що не потребує доведеності бездіяльності такого компетентного органу та попереднього повідомлення про звернення до суду з таким позовом. Відтак, прокурором підтверджено наявність підстав для представництва інтересів держави у цій справі, а також правильно визначено себе позивачем у спраі.

З урахуванням прийнятої судом заяви Керівника Львівської місцевої прокуратури №2 про зміну предмета позову (вх. №1933/20 від 17.08.2020) позивач просить суд:

1. Визнати недійсним та скасувати п.1 рішення Брюховицької селищної ради №246 від 28.02.2017 «Про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації способом викупу на 2017 рік» в частині включення до переліку об`єкта, (згідно додатку до рішення), що підлягає приватизації шляхом викупу будівлі загальною площею 42 кв. м., яка розташована за адресою: Львівська область, селище міського типу Брюховичі, вулиця Незалежності України, 16-а;

2. Визнати недійсним та скасувати рішення Брюховицької селищної ради №349 від 13.07.2017 «Про приватизацію нежитлового приміщення шляхом викупу по вулиці Незалежності України, 16-а в селищі міського типу Брюховичі, яке орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі»;

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017, укладений між Брюховицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», який зареєстрований в реєстрі за №1696 із застосуванням наслідків недійсності правочину;

4. Скасувати державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі» права власності на будівлю загальною площею 42 кв. м., яка розташована за адресою: Львівська область, селище міського типу Брюховичі, вулиця Незалежності України, 16-а (номер запису про право власності №23414644, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

5. Стягнути солідарно з відповідачів на користь прокуратури Львівської області судовий збір в розмірі 8408 грн за подання позовної заяви на наступні банківські рахунки: р/р UA0000774 в ДКСУ у м.Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код ЗКПОУ 02910031.

Заперечення відповідача1

Відповідач1 відзиву на позовну заяву не подав, як і доказів на спростування позиції позивача, про наявність таких не повідомив.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заперечення відповідача2

Відповідач2 проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (вх.№22964/20 від 29.05.2020). Зокрема, зазначив, що відповідачем 1 дотримано спосіб прийняття оскаржуваного рішення № 349 від 13.07.2017 року «Про приватизацію нежитлового приміщення шляхом викупу по вул. Незалежності України, 16 а в смт. Брюховичі, яке орендується ТзОВ «Водоканал Брюховичі», оскільки таке рішення прийнято на черговій сесії ради, дана сесія є правомочною, вказане питання було включено в порядок денний сесії, проводилась доповідь і обговорення проекту рішення, голосування і за його результатами більшістю голосів присутніх депутатів, рішення було прийнято в межах повноважень та відповідно до приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», ч.2 ст.777 Цивільного кодексу України.

Викуп, як спосіб приватизації, може застосовуватись у двох випадках: 1) до тих об`єктів приватизації, які не були продані на аукціоні або за конкурсом; 2) у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.10.2019 року у справі №905/2236/18. А відповідно до ч. 2 ст. 777 Цивільного кодексу України, наймачеві надано переважне право придбати річ, що є об`єктом найму, за умов належного виконання своїх обов`язків за договором найму, в разі її продажу наймодавцем.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18-2 розділу IV «Продаж об`єкта малої приватизації на аукціоні, за конкурсом» Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» встановлено додаткові гарантії для добросовісного орендаря, який за згодою наймодавця здійснив невідокремлювані поліпшення об`єкту оренди, у випадку якщо право на викуп не передбачено договором.

Відповідач2 зазначає, що таким чином, орган місцевого самоврядування (у даному випадку - Брюховицька селищна рада) вправі самостійно обрати такий спосіб приватизації як викуп за відсутності будь-яких додаткових умов, як то проведення поліпшення майна на більш ніж 25% його вартості.

Отже, Брюховицька селищна рада самостійно прийняла рішення про приватизацію спірного об`єкта комунальної власності останньої шляхом викупу ТОВ «Водоканал Брюховичі» з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема ч. 1 ст. 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Вказаний висновок в повному обсязі узгоджується з позицією Конституційного Суду України, яку наведено у п.5 мотивувальної частини та абзацу 2 п. 1 резолютивної частини рішення від 13.12.2000 року №4-рп/2000 у справі №1-16/2000, згідно з яким доцільність застосування того чи іншого способу приватизації визначається органом приватизації самостійно, окрім випадків визначених законом.

Що стосується вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017 року, то такий договір був укладений при вільному волевиявленні сторін, які вчинили дії, що свідчать про прийняття договору до виконання, тобто дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, а їх внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, на момент звернення Львівської місцевої прокуратури №2 з даним позовом, договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017 року був виконаний, що підтверджується Довідкою № 1857 від 10.11.2017 року Виконавчого комітету Брюховицької селищної ради та інформаційною довідною з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач2 є добросовісним набувачем нерухомого майна, а тому, з урахуванням принципу «належного урядування», порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання договору недійсним.

Здійснюючи приватизаційну політику Брюховицька селищна рада діяла як орган публічної влади і прийняла рішення в межах чинних на той час законів та повноважень щодо встановлення умов приватизації. Самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.03.2007 року у справі №21-8во07.

Крім того, на думку відповідача2, прокурор Львівської області не має права подавати позовну заяву та звертатись до суду в інтересах держави, оскільки прокурором не доведено належним чином виключні випадки визначені процесуальним законодавством для представництва інтересів держави. Доводи прокурора пронеможливість звернення Брюховицької селищної ради до суду з позовом про визнання недійсним правочину, в якому ж Брюховицька селищна рада виступає стороною не ґрунтується на вимогах законодавства та є безпідставними. Прокурор, всупереч положенням Закону України «Про прокуратуру», не звернувся до уповноваженого органу про намір та необхідність звернення до суду в інтересах держави та не надав розумного строку компетентному органу здійснити перевірку обставин, на які посилається прокурор (в матеріалах справи відсутні такі докази).

У запереченні (вх.№25150/20 від 26.08.2020) на відповідь на відзив відповідач зазначив, що умови договору оренди відповідачем2 виконувались в повному обсязі, орендна плата сплачувалась у строки, визначені договором. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини звертає увагу суду, що якщо особу позбавити права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, у такому випадку матиме місце «непропорційне втручання у право на мирне володіння своїм майном та, відповідно, порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Обставини справи

Рішенням Брюховецької селищної ради №94 від 09.06.2016 оголошено конкурс на право оренди комунального майна та визначено перелік об`єктів, які передаватимуться в оренду на конкурсній основі у 2016 році, серед яких нежитлове приміщення площею 42 кв.м по вул. Незалежності України, 16-а.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної ради №411 від 24.11.2016 визначено ТзОВ «Водоканал Брюховичі» переможцем конкурсу на оренду майна комунальної власності, а саме: будівлю літ. «Б» загальною площею 42 кв.м. по вул. Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі та рекомендовано Брюховицькій селищній раді передати вказане приміщення в оренду ТзОВ «Водоканал Брюховичі» терміном на 10 років з орендною платою 1000 грн на місяць.

Рішенням Брюховицької селищної ради №212 від 22.12.2016 передано в оренду ТзОВ «Водоканал Брюховичі» будівлю літ. «Б» загальною площею 42 кв.м. по вул. Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі.

01.02.2017 між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Водоканал Брюховичі» укладено договір оренди нежитлової будівлі під літ. «Б» загальною площею 42 кв.м., що знаходиться по вул. Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі , який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С., та зареєстровано в реєстрі за №157.

28.02.2017 Брюховицькою селищною радою прийнято рішення №246, яким затверджено перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації способом викупу на 2017 рік. В переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації способом викупу на 2017 (додаток №1 до рішення від 28.02.2017 №246), зокрема, зазначена окрема будівля площею 42 кв.м. за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 16а, заявник: ТзОВ «Водоканал-Брюховичі».

Рішенням селищної ради від 13.07.2017 №349 затверджено звіт про оцінку майна: нежитлової будівлі під літ. «Б» загальною площею 42 кв.м., що знаходиться по вул. Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі за ціною 51 099 грн. та прийнято рішення про продаж вказаного приміщення ТзОВ «Водоканал Брюховичі».

30.08.2017 між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Водоканал Брюховичі» укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, а саме: нежитлової будівлі підліт. «Б» загальною площею 42 кв.м., що знаходиться по вул. Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі , який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С., та зареєстровано в реєстрі за №1696.

Відповідно до п.1. вказаного договору Брюховицька селищна рада продала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі» купило належну Брюховицькій селищній раді нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 42,0 (сорок дві цілих нуль десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, буд. №16а (шістнадцять «а»).

Пунктом 4 Договору визначено, що ринкова вартість частини відчужуваної будівлі відповідно до звіту про оцінку майна, зробленого приватним підприємством «ЕКСПЕРТ-ТУР-ПРОЕКТ» станом на 31 березня 2017 року становить 51099,00 (п`ятдесят одна тисяча дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.), затверджена рішенням №349, 17 сесії 7 скликання Брюховицької селищної ради від 13.07.2017 року.

Згідно з п. 11 Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017 року право власності на вищевказану нежитлову будівлю виникає у Покупця з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація права власності буде здійснена після повної оплати вартості вищевказаної будівлі. Факт повної оплати вартості вищевказаної нежитлової будівлі буде підтверджуватись листом Брюховицької селищної ради або її нотаріально посвідченою заявою.

Згідно із Довідкою № 1857 від 10.11.2017 року Виконавчого комітету Брюховицької селищної ради вбачається, про те, що 09.11.2017 року на дохідний рахунок Брюховицької селищної ради № 0011 (код доходу 31030000) надійшли кошти в сумі 51 099,00 грн, що підтверджує факт повної оплати вартості нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: смт. Брюховичі вул. Незалежності України. 16а, площею 42. 0 кв.м. згідно договору купівлі-продажу № 1696 від 30.08.2017 року.

14.11.2017 державним реєстратором ДП «» 3ахідний експертно-технічний центр Держпраці» зареєстровано право приватної власності ТзОВ «Водоканал Брюховичі» на нежитлову будівлю під літ. «Б» загальною площею 42 кв.м., що знаходиться по вул.Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі.

Позиція суду

Частиною 3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно частини 1 статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 28.02.2017 №246 окрему будівлю площею 42 кв.м. за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 16а, включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу на 2017 рік.

Згідно з пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 3 Закону України « Про приватизацію державного майна» від 4 березня 1992 року № 2163-XII, чинного до 07.03.2018р. (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, надалі- Закон № 2163-XII).

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 2163-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 6 березня 1992 року №2171-XII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 07.03.2018 року) об`єктами малої приватизації є: єдині майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, які можуть бути виділені в самостійні суб`єкти господарювання - юридичні особи (у тому числі ті, що передані в оренду, перебувають у процесі реструктуризації), на яких середньооблікова чисельність працюючих за звітний (фінансовий) рік не перевищує 100 осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за такий період не перевищує 70 мільйонів гривень та/або вартості майна яких недостатньо для формування статутного капіталу акціонерного товариства, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група А); окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А); об`єкти незавершеного будівництва, законсервовані об`єкти, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група Д); об`єкти соціально-культурного призначення, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані, крім тих, що не підлягають приватизації (група Ж).

Враховуючи вищенаведені положення, відчужений об`єкт нерухомості нежитлове приміщення площею 42 кв.м., що знаходиться по вул. Незалежності України, 16-а в смт. Брюховичі належить до групи А об`єктів малої приватизації.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону №2171-XII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону (далі - конкурс).

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону №2171-XII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об`єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом; викупу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону №2171-XII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей, зокрема, у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Однак, у матеріалах справи відсутня заява ТОВ «Водоканал Брюховичі» про намір здійснити поліпшення орендованого майна, а також і згода орендодавця на здійснення таких поліпшень, що підтверджується листом Брюховицької селищної ради №650 від 03.06.2020. Також відсутні і докази здійснення ТОВ «Водоканал Брюховичі» покращень орендованого майна, які були здійснені після укладення договору оренди та до ухвалення рішення про приватизацію.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання недійсним та скасування пункту рішення Брюховицької селищної ради №246 від 28.02.2017 «Про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації способом викупу на 2017 рік» в частині включення до переліку об`єкта, (згідно додатку до рішення), що підлягає приватизації шляхом викупу будівлі загальною площею 42 кв. м., яка розташована за адресою: Львівська область, селище міського типу Брюховичі, вулиця Незалежності України, 16-а, а також вимога про визнання недійсним та скасування рішення Брюховицької селищної ради №349 від 13.07.2017 «Про приватизацію нежитлового приміщення шляхом викупу по вулиці Незалежності України, 16-а в селищі міського типу Брюховичі, яке орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», є обґрунтовані та підлягають до задоволення, оскільки такі прийняті з порушенням п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону №2171-XII.

Як передбачено частиною 10 статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017, укладеного між Брюховицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», який зареєстрований в реєстрі за №1696 суд стверджує таке.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України).

Підстави визнання правочину недійсним визначено ст.215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч.1, 2, 3, 5,6 ст.203 ЦК України).

Оскільки, дотримання вищезазначених приватизаційних процедур є необхідною передумовою для визнання укладеного договору таким, що відповідає вимогам цивільного законодавства, а встановлене їх порушення є підставою для визнання недійсним укладеного Договору згідно ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи визнання недійсними п.1 рішення Брюховицької селищної ради №246 від 28.02.2017 «Про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації способом викупу на 2017 рік» та рішення Брюховицької селищної ради №349 від 13.07.2017 «Про приватизацію нежитлового приміщення шляхом викупу по вулиці Незалежності України, 16-а в селищі міського типу Брюховичі, яке орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017, укладений між Брюховицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Попович О.С., зареєстрований в реєстрі за №1696, підлягає визнанню недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину, оскільки такий укладений на підставі вказаних рішень Брюховицької селищної ради.

Факти порушення порядку приватизації об`єктів комунального майна та невідповідність рішення сесії Брюховицької селищної ради щодо включення об`єкту нерухомості до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, вимогам чинного законодавства встановлено і за результатами державного фінансового аудиту, проведеного Західним офісом Держаудитслужби України щодо виконання Брюховицькою селищною радою бюджету за 2015-2016 роки та за січень-серпень 2017 року від 19.12.2017 за №08-19/6.

Так, відповідно до витягу із звіту державного фінансового аудиту, проведеного Західним офісом Держаудитслужби України щодо виконання Брюховицькою селищною радою бюджету за 2015-2016 роки та за січень-серпень 2017 року від 19.12.2017 за №08-19/6 вбачається, що внаслідок прийняття неефективних управлінських рішень (рішення прийнято на засіданнях комісії з питань оренди, приватизації, комунального майна, промисловості, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, малого та середнього бізнесу) щодо приватизації орендованого майна, зокрема приватизації об`єктів групи А без врахування особливостей, визначених підпунктом 1 ч. 1ст. 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) в частині надання права орендарям на викуп орендованого майна в розмірі не менше 25% ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, позбавило можливості збільшення надходжень до міського бюджету від приватизації комунального майна.

У ході аудиту не надано документальних підтверджень про те, що орендарем проведено будь-яке покращення орендованого ним майна чи погодження Орендодавця на проведення такого покращення, як було передбачено вимогами Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умовами договорів (аркуш 40-43 витягу, долучений до матеріалів позовної заяви).

Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», що діяв на час укладення договору-купівлі продажу не встановлює можливості застосування спрощеного порядку викупу для орендаря орендованого майна шляхом укладення договору оренди з подальшим правом викупу.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 8, 10, 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації (надалі Порядок), затвердженого наказом Фонду державного майна України 27.02.04 №377, при підготовці та винесенні Брюховицькою селищною радою рішення №349 від 13.07.2017 прийнято рішення щодо доцільності відчуження комунального майна шляхом викупу ТзОВ «Водоканал Брюховичі», а не продажу останньому на аукціоні, чи продажу за конкурсом на загальних підставах.

В порушення вищезазначених норм законодавства про приватизацію Брюховицькою селищною радою, прийнято рішення без обґрунтування доцільності відчуження комунального майна, в тому числі, шляхом викупу, без підтвердження здійсненого поліпшення орендованого майна у відсотках до вартості майна, за відсутні відомостей, що підтверджують невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди; за відсутності підтвердження висновком будівельної експертизи факту здійснення, складу та вартості невід`ємних поліпшень, все ж таки, незаконно відчужила вищевказаний об`єкт нерухомості.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено виключні підстави для державної реєстрації прав. Так, зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року тощо.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, зокрема, внесення таких записів до Державного реєстру щодо прав, змін до них та їх скасування, вноситься на підставі судового рішення про визнання недійсним свідоцтва про права власності на землю.

Крім того, з огляду на посилання представника відповідача2 на необхідність дотримання статті 1 Протоколу 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Внаслідок ухвалення національним судом рішення у цій справі відповідач2 буде позбавлений права власності на майно. Водночас стаття 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року зобов`язує держави-учасниці гарантувати недоторканість права власності. Як убачається з прецедентної практики суду в цій частині, для аналізу виправданості втручання у право власності необхідним є дослідження трискладового тесту: законність, легітимна мета та пропорційність.

У цій справі вимогу законності дотримано, адже договір визнається судом недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, як такий що порушує встановлені статтею 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" імперативні процедури приватизації комунального майна шляхом викупу.

Що стосується переслідування легітимної мети, то суд звертає увагу учасників спору, що в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини обґрунтування легітимних цілей для втручання у право власності в більшій мірі належить національним органам. У цій справі суд розглянув заперечення відповідача2 стосовно відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави, проте з такими доводами не погодився. Додатково суд звертає увагу на тому, що легітимна мета у цій справі полягає в дотриманні законності приватизації (відчуження) об`єкта нерухомого майна, що належить територіальній громаді смт. Брюховичі. Зазначене відіграє важливу роль не лише з точки зору формального дотримання закону, але й переслідує цілком практичну ціль. У випадку неправильного визначення способу приватизації територіальна громада позбавляється можливості відчужити такий об`єкт за більш конкурентними правилами.

Що стосується принципу пропорційності, то у цій справі його також не порушено. При цьому суд враховує ту обставину, що об`єкт приватизації було відчужено внаслідок порушення Брюховицькою селищною радою вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" в частині правильності визначення способу приватизації. У відповідача2 виникає реституційне право внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу, результатом чого має стати повернення сплачених коштів за об`єкт приватизації. В ході розгляду справи судом не встановлено, а відповідачем2 не обґрунтовано покладення на нього надмірного індивідуального тягаря внаслідок ухваленого рішення у цій справі. В цьому контексті суд також звертає увагу на ту обставину, що відповідач2 своїми діями сприяв неправильному визначенню способу приватизації, адже було відомо про відсутність будь-яких робіт з поліпшення орендованого майна, які б могли бути здійснені після укладення договору оренди та які могли б бути підставою для реалізації права на викуп такого майна.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8408,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними дорученнями №1114 від 22.06.2020 на суму 6306,00 грн та №1485 від 13.08.2020 на суму 2102,00 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями обох відповідачів, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідачів у такій пропорції: з вимог про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - на відповідача1, з вимог визнати недійсним Договір та скасувати державну реєстрацію права власності - з обох відповідачів порівну.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та скасувати п.1 рішення Брюховицької селищної ради №246 від 28.02.2017 «Про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації способом викупу на 2017 рік» в частині включення до переліку об`єкта, (згідно додатку до рішення), що підлягає приватизації шляхом викупу будівлі загальною площею 42 кв. м., яка розташована за адресою: Львівська область, селище міського типу Брюховичі, вулиця Незалежності України, 16-а.

3. Визнати недійсним та скасувати рішення Брюховицької селищної ради №349 від 13.07.2017 «Про приватизацію нежитлового приміщення шляхом викупу по вулиці Незалежності України, 16-а в селищі міського типу Брюховичі, яке орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.08.2017, укладений між Брюховицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі», який зареєстрований в реєстрі за №1696 із застосуванням наслідків недійсності правочину.

5. Скасувати державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі» права власності на будівлю загальною площею 42 кв. м., яка розташована за адресою: Львівська область, селище міського типу Брюховичі, вулиця Незалежності України, 16-а (номер запису про право власності №23414644, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

6. Стягнути з Брюховицької селищної ради №246 (79491, Львівська обл., місто Львів, селище міського типу Брюховичі, ВУЛИЦЯ ЯСНА, будинок 1; ідентифікаційний код 04372402) на користь прокуратури Львівської області (79000, м. Львів, проспект Шевченка 17/19, ідентифікаційний код 02910031; UA0000774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код 02910031) 6306,00 грн (шість тисяч триста шість гривень) судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал Брюховичі» (79491, Львівська обл., місто Львів, селище міського типу Брюховичі, ВУЛИЦЯ СУХОМЛИНСЬКОГО, будинок 10; ідентифікаційний код 39547244) на користь прокуратури Львівської області (79000, м. Львів, проспект Шевченка 17/19, ідентифікаційний код 02910031; UA0000774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код 02910031) 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.11.2020.

Суддя Р.А. Кидисюк