ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 листопада 2020 року Справа № 903/704/20
Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши заяву Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України

про забезпечення позову у справі

за позовом Керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України,

до відповідача: Баківцівської сільської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство "Перемога" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватні нотаріуси Луцького міського нотаріального округу Веремчук Сергій Володимирович та ОСОБА_1

про визнання незаконними та скасування рішень, скасування реєстрації земельних ділянок

встановила: 25.09.2020 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство "Перемога" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Баківцівської сільської ради, уточнена заявою про зміну предмета позову (вх.№01-72/13/20 від 06.11.2020р.), в якій прокурор просить:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 16.06.2020 №30/2 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 19.06.2020 №31/2 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 24.06.2020 №32/2 Про внесення змін до рішення сесії №30/2 від 16.06.2020 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

4. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Кухлевської М.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2020 № 52839665, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 2,0586 га, кадастровий номер :04:000:0008, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

5. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Кухлевської М.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2020 № 52839243, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 15,279 га, кадастровий номер :03:000:0014, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

6. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Кухлевської М.В, про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2020 № 52840089, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 126,5586 га, кадастровий номер :04:000:0007, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

7. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Кухлевської М.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06,2020 № 52838846, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 17,4285 га, кадастровий номер :03:000:0015, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

8. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52686656, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 225,8585 га, кадастровий номер :03:000:0001, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

9. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52686540, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 115,5432 га, кадастровий номер :03:000:0002, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

10. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52686751, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку 86,3429 га, кадастровий номер :04:000:0002, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

11. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52686978, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 67,9551 га, кадастровий номер :03:000:0007, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

12. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52687066, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 84,0322 га, кадастровий номер :03:000:0003, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

13. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52687112, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 40,7338 га, кадастровий номер :05:000:0002, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

14. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52687190, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 27,967 га, кадастровий номер :04:000:0003, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

15. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2020 № 52687141, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 39,387га, кадастровий номер :04:000:0001, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

16. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.06.2020 № 52746891, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 49,416 га, кадастровий номер :03:000:0008, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

17. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Веремчука С.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.06.2020 № 52747293, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 16,3833 га, кадастровий номер :03:000:0011, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

18. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Кухлевської М.В. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2020 № 52838245, яким проведено державну реєстрацію за Баківцівською сільською радою права власності: комунальна на земельну ділянку площею 4,8407 га, кадастровий номер :04:000:0006, що розташована на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

19. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0586 га, кадастровий номер :04:000:0008 в Державному земельному кадастрі.

20. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 15,279 га, кадастровий номер :03:000:0014 в Державному земельному кадастрі.

21. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 126,5586 га, кадастровий номер :04:000:0007 в Державному земельному кадастрі.

22.Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 17,4285 га, кадастровий номер :03:000:0015 в Державному земельному кадастрі.

23. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 225,8585 га, кадастровий номер :03:000:0001 в Державному земельному кадастрі.

24. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 115,5432 га, кадастровий номер :03:000:0002 в Державному земельному кадастрі.

25. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 86,3429 га, кадастровий номер :04:000:0002 в Державному земельному кадастрі.

26. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 67,9551 га, кадастровий номер :03:000:0007 в Державному земельному кадастрі.

27. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 84,0322 га, кадастровий номер :03:000:0003 в Державному земельному кадастрі.

28. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 40,7338 га, кадастровий номер :05:000:0002 в Державному земельному кадастрі.

29. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 27,967 га, кадастровий номер :04:000:0003 в Державному земельному кадастрі.

30. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 39,387 га, кадастровий номер :04:000:0001 в Державному земельному кадастрі.

31. Скасувати державну реєстрацію земельгіої ділянки площею 49,416 га, кадастровий номер :03:000:0008 в Державному земельному кадастрі.

32. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 16,3833 га, кадастровий номер :03:000:0011 в Державному земельному кадастрі.

33. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 4,8407 га, кадастровий номер :04:000:0006 в Державному земельному кадастрі.

34. Судовий збір стягнути з відповідача в сумі 70417грн. судових витрат, зарахувавши його на р/р 00004945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що рішення Баківцівської сільської ради, державна реєстрація права комунальної власності на земельні ділянки та реєстрація вказаних земель в Державному земельному кадастрі суперечать вимогам земельного законодавства України.

Зазначені земельні ділянки накладаються на землі державної власності, що на підставі державного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ № 11 перебувають у користуванні державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога».

З моменту видачі державного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ №11 по даний час рішення уповноважених органів про вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП «ДГ «Перемога» не приймались.

Приймаючи рішення від 16.06.2020 №30/2, від 19.06.2020 №31/2 та від 24.06.2020 №32/2 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та реєструючи право комунальної власності на земельні ділянки як землі запасу, Баківцівська сільська рада фактично намагається вилучити з постійного користування ДП «ДГ «Перемога» спірні земельні ділянки.

Визнання незаконними та скасування рішень Баківцівської сільської ради Луцького району за позовом прокурора, скасування реєстрації права комунальної власності та скасування реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі спрямоване на повернення незаконно вилучених земель ДП «ДГ Перемога», які мають статус особливо цінних земель, у державну власність.

Ухвалою суду від 28.09.2020 відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою керівником Волинської обласної прокуратури подано заяву про забезпечення позову (вх.№01-50/765/20 від 25.09.2020), в якій прокурор просив забезпечити позов наступними заходами забезпечення позову:

- накладенням арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, що розташовані на території Баківцівської сільської ради та на даний час на праві комунальної власності належать Баківцівській сільській раді Луцького району Волинської області та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо неї;

- забороною Баківцівській сільській раді вчиняти дії щодо розгляду питань про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації та затвердження землевпорядної документації щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, що розташовані на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, в тому числі заборонити вчиняти дії щодо поділу цих земельних ділянок, приймати рішення про надання дозволу на виготовлення проектів поділу, інших документацій із землеустрою, їх затвердження та передання у власність чи користування або оренду, виставляти на земельні торги, заборонити вчиняти дії (приймати рішення) щодо розгляду проектів відведення земельних ділянок, які розташовані в межах спірних земельних ділянок та сформовані шляхом поділу (об`єднання) земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, які є предметом спірних правовідносин, до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви.

При цьому прокурор зазначив, що Баківцівська сільська рада вживає усіх можливих заходів щодо розпорядження спірними земельними ділянками та передачу їх в приватну власність, про що свідчать рішення вказаного органу місцевого самоврядування про надання дозволів на складання проекту землеустрою на земельні ділянки.

Передача у приватну власність зазначених земель призведе до неможливості їх повернення у державну власність за рішенням суду по даному позову, що ускладнить або навіть унеможливить ефективний захист інтересів держави.

Крім того, прийняття сільською радою рішень щодо поділу або об`єднання спірних земельних ділянок аналогічним чином спричинить неможливість повернення у державну власність зазначених земель, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України за результатами такого поділу або об`єднання сформуються нові земельні ділянки як об`єкт цивільних прав.

Таким чином, необхідність подання зазначеної заяви про забезпечення позову обумовлено недопущенням подальшої передачі Баківцівською сільською радою спірних земельних ділянок у приватну власність фізичним або юридичним особам, їх поділу та об`єднання.

Ухвалою суду від 28.09.2020 про забезпечення позову заяву керівника Волинської обласної прокуратури про забезпечення позову задоволено частково; постановлено:

- накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, що розташовані на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області та на даний час на праві комунальної власності належать Баківцівській сільській раді;

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006;

- заборонити Баківцівській сільській раді вчиняти дії щодо розгляду питань про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації та затвердження землевпорядної документації щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, що розташовані на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, в тому числі: заборонити вчиняти дії щодо поділу цих земельних ділянок, приймати рішення про надання дозволу на виготовлення проектів поділу, інших документацій із землеустрою, їх затвердження та передання у власність чи користування або оренду, виставляти на земельні торги, заборонити вчиняти дії (приймати рішення) щодо розгляду проектів відведення земельних ділянок, які розташовані в межах спірних земельних ділянок та сформовані шляхом поділу (об`єднання) земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.09.20 скасовано та прийнято нове рішення: відмовити у задоволенні заяви керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову у справі №903/704/20 повністю. Вказана постанова набрала законної сили 20.10.2020.

Відмовляючи у задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову, апеляційний суд зазначив, що прокурором не надано доказів того, що існує реальна загроза порушення права користування земельними ділянками. При цьому прокурором не наведено обґрунтувань на підтвердження того, як імовірні незаконні дії відповідача можуть вплинути на виконання рішення у даній справі.

Судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність зв`язку між предметом спору, підставою його виникнення та імовірними діями відповідача у вказаній послідовності.

Також, судом першої інстанції не враховано, що вжиття заходів забезпечення позову має бути співставлене з правом територіальної громади в особі відповідача на мирне володіння майном у розумінні Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод крізь призму доктрини "легітимного сподівання".

Доктрина легітимного сподівання у даній ситуації вимагає констатації того факту, що відповідач, як особа, що здійснює права власника відповідних земельних ділянок від імені Українського народу (відповідної територіальної громади), має легітимне очікування щодо права розпорядження земельними ділянками не менше, аніж легітимне сподівання позивача у даній справі.

При цьому, встановлення факту правомірного/неправомірного розпорядження спірними земельними ділянками та встановлення факту накладення земельних ділянок, щодо яких прийняте спірне рішення органу місцевого самоврядування, на землі державної власності, не підлягає оцінці на стадії розгляду заяви про забезпечення позову у даній справі.

За таких обставин, суд, вживаючи заходів забезпечення позову, повинен забезпечити виконання гарантій територіальної громади села Баківці щодо невтручання у мирне володіння ним майном.

Здійснюючи реалізацію таких гарантій, можливість забезпечення позову у даному випадку має бути піддана трискладовому тесту (Рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 "Федоренко проти України") на визначення того чи було втручання законним у контексті національного законодавства; чи переслідувало таке втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства та чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Здійснюючи аналіз викладених прокурором обставин, суд першої інстанції мав би звернути увагу на те, що накладення арешту та заборона відповідачу, як органу місцевого самоврядування, здійснювати дії щодо земельних ділянок, не спрямована на забезпечення виконання судового рішення у даній справі.

Першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі №903/704/20 подана касаційна скарга, яка станом на 27.11.2020 не розглянута.

25.11.2020 заступником керівника Волинської обласної прокуратури повторно подано заяву про забезпечення позову (вх.№01-60/33/20), в якій прокурор просить забезпечити позов аналогічними заходами забезпечення позову з аналогічних підстав, що й в попередній заяві про забезпечення позову.

Прокурор просить забезпечити позов наступними заходами забезпечення позову:

- накладенням арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, що розташовані на території Баківцівської сільської ради та на даний час на праві комунальної власності належать Баківцівській сільській раді Луцького району Волинської області та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо неї;

- забороною Баківцівській сільській раді вчиняти дії щодо розгляду питань про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації та затвердження землевпорядної документації щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, що розташовані на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, в тому числі заборонити вчиняти дії щодо поділу цих земельних ділянок, приймати рішення про надання дозволу на виготовлення проектів поділу, інших документацій із землеустрою, їх затвердження та передання у власність чи користування або оренду, виставляти на земельні торги, заборонити вчиняти дії (приймати рішення) щодо розгляду проектів відведення земельних ділянок, які розташовані в межах спірних земельних ділянок та сформовані шляхом поділу (об`єднання) земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0008, :03:000:0014, :04:000:0007, :03:000:0015, :03:000:0001, :03:000:0002, :04:000:0002, :03:000:0007, :03:000:0003, :05:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0008, :03:000:0011, :04:000:0006, які є предметом спірних правовідносин, до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви.

На обґрунтування заяви прокурор посилається на те, що Баківцівська сільська рада вживає усіх можливих заходів щодо розпорядження спірними земельними ділянками та передачу їх в приватну власність, про що свідчать рішення вказаного органу місцевого самоврядування про надання дозволів на складання проекту землеустрою на земельні ділянки.

Зазначені земельні ділянки накладаються на землі державної власності, що на підставі державного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ № 11 перебувають у користуванні ДП «Дослідне господарство «Перемога».

З моменту видачі державного акту на право постійного користування від 25.03.1994 серії ВЛ №11 по даний час рішення уповноважених органів про вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП «ДГ «Перемога» не приймались.

Зі змісту рішень органу місцевого самоврядування вбачається, що сільська рада надала дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площами 2 га для особистого селянського господарства, які знаходяться у межах тих земельних ділянок, які є предметом спору у вказаній справі та неправомірно вибули із власності держави.

Такі дії сільської ради фактично зумовлюють поділ спірних земельних ділянок на кілька нових земельних ділянок з невеликими площами, який буде завершений після внесення відомостей до Державного земельного кадастру в ході виготовлення цих проектів землеустрою.

На даний час вказані рішення органу місцевого самоврядування є чинними, що дає змогу фізичним особами замовити виготовлення цих проектів у спеціалізованих землевпорядних організаціях.

У випадку передачі Баківцівською сільською радою особливо цінних земельних ділянок державної форми власності у приватну власність фізичних осіб, захист порушених прав позивачів буде утрудненим. Невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить можливість для позивачів вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення їх прав.

Оскільки така цілеспрямована та усвідомлена діяльність Баківцівської сільської ради спрямована на незаконне вилучення особливо цінних земель державної власності, відтак такий спосіб забезпечення позову як заборона цьому органу місцевого самоврядування вчиняти дії щодо розпорядження земельними ділянками, відповідає обставинам справи та спрямований лише на ефективний захист порушених прав позивачів.

Таким чином, необхідність подання зазначеної заяви про забезпечення позову обумовлено недопущенням подальшої передачі Баківцівською сільською радою спірних земельних ділянок у приватну власність фізичним або юридичним особам, їх поділу та об`єднання.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Тобто, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2,5,6,7 ст.137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, суд зазначає, що підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимоги прокурора про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування реєстрації земельних ділянок, тобто вимоги немайнового характеру.

Оскільки прокурор звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18.

Водночас, зі змісту пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/19).

Вирішуючи питання забезпечення позову, суд повинен перевірити свої дії на предмет відповідності Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого Протоколу до неї у розрізі дотримання прав учасників справи, гарантованих статтею 6 Конвенції "Право на справедливий суд" та права на мирне володіння майном.

Такий підхід ґрунтується на принципі верховенства права, закріпленому у статті 129 Конституції України, відповідає засадам справедливого суду, закріпленим у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відображає реалізацію принципу необхідності дотримання при обранні заходу забезпечення позову належного балансу інтересів всіх зацікавлених осіб, суспільства, до яких у даному випадку належить в т.ч. відповідач.

Виходячи із заявлених позовних вимог у даній справі, а також враховуючи, що прокурором у даному спорі не пред`явлено вимогу про витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння або іншої матеріальної вимоги щодо спірних земельних ділянок, суд приходить до висновку про недоречність вжиття в межах даної справи таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту та заборона відповідачу, як органу місцевого самоврядування, здійснювати дії щодо земельних ділянок.

Різновид заходу забезпечення позову має бути, серед іншого, співмірним з предметом позову, заявленого у справі, у якій вживаються відповідні заходи. Визначені прокурором та пред`явлені до розгляду заходи забезпечення позову є неспівмірними з предметом позову про визнання незаконними та скасування рішень щодо затвердження технічної документації із землеустрою, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування реєстрації земельних ділянок.

При цьому, судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.01.2019 у справі №915/870/18 та від 05.09.2019 у справі №911/527/19, від 25.09.2020 у справі №925/77/20, від 16.10.2019 у справі №911/1530/19 та висновок Північно-західного апеляційного суду у постанові від 20.10.2020 по даній справі.

Крім того, під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для забезпечення позову обґрунтованість позовних вимог не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження під час розгляду спору по суті.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що прокурором не доведено фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову, враховуючи відсутність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на невідповідність та неспівмірність вжитих заходів забезпечення позову предмету заявленого позову, оскільки прокурором пред`явлено позовні вимоги немайнового характеру, тобто предметом спору у даній справі не є спірні земельні ділянки і позов про витребування/повернення цього майна з чужого незаконного володіння жодною із сторін у межах цієї справи не подавався, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви прокурора про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову у справі №903/704/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 27.11.2020.

Суддя О. Г. Слободян