ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа №921/475/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газпромсервіс б/н від 18.09.2020 (вх. ЗАГС №01-05/2583/20 від 21.09.2020)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2020 (суддя Ю.О. Чопко)

у справі №921/475/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газпромсервіс, м. Рогатин, Івано-Франківська область

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, м.Тернопіль

про стягнення заборгованості в загальній сумі 97 074,71 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Крайник Н.В. - представник, Тодоренко М.В.

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.08.2020 у справі №921/475/20 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ТзОВ Газпромсервіс 62 693,64 грн. боргу 496,80 грн. 3% річних, 31 346,83 грн. збитків за перевищення об`єму природного газу, 2102,00 грн. судового збору, 8500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2020 у справі №921/475/20 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Газпромсервіс про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з тим, що питання щодо стягнення суми за надання правової допомоги було вирішено в рішенні Господарського суду Тернопільської області від 19.08.2020 і підстави для винесення додаткового рішення відсутні.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2020 у справі №921/475/20 скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти рішення, яким оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газпромсервіс понесені судові позивачем витрати (гонорар адвоката) 15%, а саме в розмірі 14 180,59 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. На переконання скаржника, враховуючи ті обставини, що позивач у судовому засіданні заявляв клопотання про очікувані додаткові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15% від задоволеної судом суми, а згодом звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення суду з наданням підтверджуючих документів про розмір понесених позивачем додаткових (очікуваних) витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції повинен був призначити справу до розгляду та розглянути подану заяву по суті. Також скаржник зазначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту, порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, ні суд, ні інша сторона по справі не вправі втручатися у ці правовідносини. Покликається на правову позицію, викладену у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.09.2020 справу №921/475/20 передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020, після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 04.11.2020.

04.11.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю членів колегії - суддів Орищин Г.В. та Галушко Н.А.

06.11.2020 на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що питання щодо стягнення суми за надання правової допомоги було вирішено в рішенні Господарського суду Тернопільської області від 19.08.2020 і підстави для винесення додаткового рішення відсутні, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Окрім того, відповідач вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої задоволено позов, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним із основних елементів принципу верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, є неспіврозмірним.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 розгляд справи призначено на 25.11.2020.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив оскаржену ухвалу залишити без змін.

Апелянт явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

ТзОВ «Газпромсервіс» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про стягнення суми заборгованості в загальному розмірі 97 074,71 грн., з яких 62 693,64 грн. основний борг, 496,80 грн. 3% річних, 2537,44 грн. пені, 31 346,83 грн. збитків за перевищення об`єму природного газу.

До позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, за винятком судового збору. Зокрема, вартість підготовки, зібрання доказів, написання та подання позовної заяви про стягнення коштів за спожитий природній газ 7500,00 грн.; орієнтовна кількість судових засідань у справі вартістю 1000 грн./засідання 4 засідання (4 000 грн.); підготовка та подання заперечення на відзив 2000,00 грн.; представлення інтересів в апеляційній інстанції, з урахуванням підготовки та написання апеляційної скарги чи (або) відзиву на апеляційну скаргу 5000,00 грн.; підготовка та подання касаційної скарги чи (або) відзиву на касаційну скаргу, заперечення на відзив 3000,00 грн.; гонорар успіху 15% від задоволеної суми боргу, з урахуванням 3% річних та пені орієнтовно 9750,00 грн.

Також до позовної заяви додано договір №56-Г/20 від 07.05.2020, укладений між адвокатом Окуневичем М.В. та ТзОВ «Газпромсервіс», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР№000260 від 02.02.2018, ордер серії ІФ №098351 від 10.06.2020, виданий адвокату Окуневичу М.В. на представництво інтересів ТзОВ «Газпромсервіс» в Господарському суді Тернопільської області, платіжне доручення №1131 від 15.07.2020 на суму 7500,00 грн. про оплату послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №56-Г/20 від 07.05.2020 та акту виконаних робіт (наданих послуг) від 14.07.2020 №01/56-Г/20.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи на 19.08.2020.

В судовому засіданні 19.08.2020 суд ухвалив рішення, яким позовні вимоги задоволив частково та здійснив розподіл судових витрат. Зокрема, з відповідача на користь ТзОВ «Газпромсервіс» стягнуто 2 102,00 грн. судового збору та 8500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

09.09.2020 позивач звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку ч.8 ст.129 ГПК України про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме гонорару адвоката в розмірі 14 180,59 грн., у якому також просив поновити пропущений строк на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із запровадженням за наказом генерального директора ТзОВ «Газпромсервіс» на підприємстві позивача режиму карантину та дистанційної роботи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1, ч.2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Зважаючи на наведені процесуальні норми, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки суд вже вирішив питання про розподіл судових витрат у рішенні.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, на яку покликається скаржник, зазначено, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні; така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Відповідно до ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказані процесуальні норми є аналогічними нормам, викладеним у ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, в оскарженій ухвалі суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що розподіл судових витрат вже був здійснений. При цьому суд вірно зазначив, що сторони мають право звернутись до суду із заявою про роз`яснення судового рішення в тих випадках, коли воно не виконане і не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання в порядку с.245 ГПК України.

Окремо слід зазначити, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху» у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останню, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Газпромсервіс б/н від 18.09.2020 (вх. ЗАГС №01-05/2583/20 від 21.09.2020) відмовити.

2. Ухвалу Тернопільської області від 11.09.2020 у справі №921/475/20 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 03.12.2020.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.