РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2020Справа № 910/3599/20

За позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Победа 1»
відповідачаОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування наказу
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

позивача:не з`явився;
відповідача:не з`явився;
третьої особи 1:не з`явився;
третьої особи 2:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (надалі - «Міністерство») про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним задоволенням відповідачем скарги ОСОБА_2 та скасуванням реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №3003401 від 14.06.2019 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та №4003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Победа 1» (), у зв`язку з чим позивач просить суд скасувати наказ Міністерства №2856/5 від 10.09.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Победа 1» (надалі - ТОВ «Победа 1») та на стороні відповідача - ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ).

Заперечуючи проти позову Міністерство у своєму відзиві на позов вказує про правомірність дій стосовно винесення оскаржуваного наказу, а також стверджує про необґрунтованість доводів позивача, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В своїх поясненнях, ОСОБА_2 заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до вимог законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а підстави для його скасування відсутні.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/1136 від 18.08.2020 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/3599/20 у зв`язку із відпусткою судді Мудрого С.М.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 справу №910/3599/20 передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 дану справу прийнято до провадження судді Босого В.П. та призначено підготовче судове засідання на 21.09.2020.

У судовому засіданні 21.09.2020 суд порадившись на місці ухвалив відкласти підготовче судове засідання на 12.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 відкладено підготовче судове засідання на 02.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 23.11.2020.

В судове засідання 23.11.2020 представники учасників судового процесу не з`явились, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а від представника позивача та третьої особи 2 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні 23.11.2020 відповідно до приписів ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом ухвалено рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства юстиції України №2856/5 від 10.09.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015, частково задоволено скаргу ОСОБА_2 від 21.06.2019 з доповненнями від 18.07.2019, скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №3003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та №04003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» від 14.06.2019, проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Победа 1» ().

Підставою прийняття вказаного наказу був висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08.08.2019 за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.07.2019 за №22589-33-19 та доповнень до скарги від 18.07.2019, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.07.2019 за №25082-33-19.

Спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем, на думку позивача, порядку розгляду скарги ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач вказує на підстави для скасування наказу Міністерства юстиції України №2856/5 від 10.09.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

З 01.01.2016 набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015, яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги) відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Наказом Міністерства юстиції України №37/5 від 12.01.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за №42/28172, затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації визначено статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зокрема, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Відповідно до абзацу першого пункту 1, пунктів 2, 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України, що здійснюється Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які та їх склад затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

Порядок створення, організаційні та процедурні засади діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації визначено Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Пунктом другим вказаного Положення передбачено, що Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими актами законодавства (п. 3 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації).

Пунктом 8 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (п. 12 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації).

Висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, та пунктом 2 частини 6 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду (пункт 19 Порядку № 1128).

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

01.07.2019 ОСОБА_2 звернувся до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Д.Г., якою просив скасувати реєстраційні дії, якими внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, №3003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та №4003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» від 14.06.2019.

За результатами розгляду зазначеної скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 08.08.2019 складено Висновок, яким рекомендовано скаргу задовольнити частково, реєстраційні дії №3003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та №4003401 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» від 14.06.2019 скасувати.

Обгрунтовуючи даний позов, позивач стверджує, зокрема, про те, що його, ТОВ «Победа 1» та державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Д.Г. не було повідомлено належним чином про час та дату розгляду скарги, чим позбавлено права заінтересованих осіб бути присутніми при розгляді скарги.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Тобто, на відповідача покладено обов`язок встановити коло заінтересованих осіб, зокрема, на підставі відомостей реєстрів, та повідомити таких осіб про розгляд скарги.

На думку суду, є очевидним, що заінтересованими особами з розгляду скарги, предметом якої слугували реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах третьої особи 1 (що стосується складу учасників у товаристві), є учасники такого товариства станом на дату розгляду скарги, в тому числі позивач у даній справі ( ОСОБА_1 ), а також інші особи, які були учасниками ТОВ «Победа 1» у період з дати оскаржуваної реєстраційної дії до дати розгляду скарги, про склад яких відповідач міг та повинен був довідатись з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та відповідно повинен був вжити заходи для повідомлення таких осіб про розгляд скарги.

Згідно пункту 10 Порядку №1128 суб`єкт розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Пунктом 11 Порядку №1128 передбачено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

З аналізу пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128 вбачається, що фактично повідомлення про розгляд скарги та запрошення до розгляду скарги є тотожними за своєю суттю діями, які спрямовані на надання можливості скаржнику та заінтересованим особи взяти участь у розгляді скарги, надати свої пояснення, висловити думки. Суд не вбачає підстав вважати, що дані поняття є відмінними, а повідомлення про розгляд справи має інші правові наслідки для заінтересованої особи ніж запрошення до розгляду скарги.

Таким чином, на виконання пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128 відповідач зобов`язаний був завчасно повідомити про розгляд скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019 всіх заінтересованих осіб.

Таке повідомлення (запрошення) повинне надати можливість заінтересованим особам взяти участь у розгляді скарги, надати свої пояснення, висловити думки, що є можливим виключно за умови обізнаності таких осіб із змістом скарги, у зв`язку з чим п. 11 Порядку №1128 передбачає обов`язок надання копії скарги та доданих до неї документів особам, запрошеним до розгляду скарги по суті не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

При цьому, п. 11 Порядку 1128 передбачає саме «надання» копії скарги, а не надсилання, тобто для належного повідомлення про розгляд скарги відповідач повинен вжити заходів для забезпечення наявності у фактичному володінні заінтересованих осіб копії скарги не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті, зокрема, шляхом завчасного направлення копії скарги засобами поштового зв`язку, оскільки розміщення копії такої скарги у вільному доступі в мережі Інтернет (для ознайомлення заінтересованих осіб) може порушувати права скаржника.

За твердженням відповідача, інформацію про розгляд скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019 було розміщено на офіційному веб-сайті Мін`юсту, а докази розміщення оголошення будуть надані після отримання інформації від ДП «НАІС», яке є технічним адміністратором офіційного веб-сайту відповідача.

Відповідач зазначає, а позивач не заперечує, що на офіційному сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення наступного змісту: «Розгляд по суті скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.07.2019 за №22589-33-19 та доповнень до скарги від 18.07.2019, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.2019 за №25082-33-19».

Міністерство стверджує, що наведена публікація є належним повідомленням скаржника та/або його представника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів у розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128.

Разом з тим, на переконання суду, розміщення повідомлення про розгляд скарги за відсутності у такому повідомленні будь-якої інформації щодо підстав подання скарги, реєстраційних дій (рішень), які є предметом оскарження, і, тим більше, доводів скаржника, не може бути визнане належним повідомленням заінтересованих осіб в розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128, оскільки є унеможливленою (суттєво ускладненою) реалізація прав таких осіб на надання своїх пояснень, заперечень та висловлення думок по суті скарги.

Аналогічні правові висновки викладені постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №826/1632/17.

Якщо в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.

Повідомлення про розгляд 08.08.2019 скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019 шляхом публічного повідомлення на сайті Міністерства юстиції України, з урахуванням обставин цієї справи, було недостатнім та прогнозовано не надавало можливості Комісії пересвідчитись у його отриманні всіма зацікавленими особами.

Крім того, Міністерством було здійснено повідомлення телефонограмою, що відображено в журналі телефонограм, копії відповідних сторінок якого подано позивачем разом з позовом.

З журналу телефонограм вбачається, що 06.08.2019 о 12:15 здійснювалось повідомлення заінтересованих осіб про розгляд скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019, а саме: ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), адвоката Васильєва П.О. ( НОМЕР_2 ), КП «Департамент Державної реєстрації» Вальвакова Д.Г. (засоби зв`язку відсутні), ТОВ «Победа 1» - не можливо зв`язатись; НОМЕР_3 - не коректний номер), ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 , немає електронної адреси).

В той же час, журнал телефонограм не дає підстав для висновку про належне повідомлення заінтересованих осіб в розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128, оскільки, знову ж таки, не дає змоги встановити повідомлення інформації щодо підстав подання скарги, реєстраційних дій (рішень), які є предметом оскарження, і, тим більше, доводів скаржника.

Більше того, як вбачається із наявного в матеріалах справи конверту копія скарги була направлена (здана до установи поштового зв`язку) відповідачем ТОВ «Победа 1» лише 12.08.2019 (тобто після її розгляду), а позивачу взагалі не направлялась. Наведені обставини відповідачем не спростовані.

Щодо тверджень відповідача про обізнаність позивача із скаргою ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Так, відповідач посилається на заяву позивача від 24.06.2019, а також вказує на присутність його представника на засіданні комісії 08.08.2019 та подання відповідних заперечень на скаргу.

Із змісту заяви ОСОБА_1 від 24.06.2019 вбачається надання ним пояснень стосовно скарги ОСОБА_2 щодо рейдерського захоплення ТОВ «Победа 1» ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, яка зареєстрована Міністерством 19.06.2019 за №Г-798-08.3, стосовно якої відповідачем прийнято наказ №2834/7 від 31.07.2019 про відмову в її задоволенні.

Тобто, заява позивача від 24.06.2019, на яку посилається Міністерство, стосується іншої скарги ніж та за якою прийнято оскаржуваний у даній справі наказ.

В запереченнях на скаргу ОСОБА_2 від 21.06.2019, які подані на засіданні комісії 08.08.2019, зокрема зазначено, що ані ТОВ «Победа 1», ані ОСОБА_5 не отримували копії скарги, у зв`язку з чим заінтересовані особи позбавлені права на належний захист своїх прав, а про засідання комісії дізнались в день його проведення із веб-сайту Міністерства юстиції України, при цьому відповідачем такі твердження позивача не спростовані, а судом встановлено неналежне повідомлення заінтересованих осіб в розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128.

Більш того, викладені у зазначених запереченнях доводи не знайшли свого відображення у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08.08.2019.

Отже, при розгляді Комісією скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.07.2019 за №22589-33-19 та доповнень до скарги від 18.07.2019, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.2019 за №25082-33-19» (щодо ТОВ «Победа 1») та прийнятті оскаржуваного наказу Міністерства, відповідач діяв необґрунтовано, з порушенням принципів рівності та змагальності, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішень. Порушення відповідачем цих принципів виключає висновок про правомірність розгляду зазначеної скарги та законність прийнятого наказу.

Стосовно підстав для висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації про необхідність задоволення скарги ОСОБА_2 від 21.06.2019 суд зазначає наступне.

У висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08.08.2019 вказано, що для проведення оскаржуваної реєстрації державному реєстратору надано такий комплект документів:

1) заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР від 14.06.2019;

2) протокол загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1» від 13.06.2019 №1/19;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору;

4) квитанцію про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації у скорочені строки.

Також зауважено, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1» у формі протоколу від 13.06.2019 №1/19 прийняте 37,3881% часток учасників у статутному капіталі ТОВ «Победа 1», що суперечить вимогам частини четвертою статті 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Суд відзначає, що рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Таким чином, при розгляді скарги ОСОБА_2 комісії необхідно було дослідити питання дійсності рішення загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1» у формі протоколу від 13.06.2019 №1/19, а не надавати оцінку правомірності діям загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1», що, в свою чергу, є компетенцією суду.

Матеріали справи не містять доказів визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1» у формі протоколу від 13.06.2019 №1/19 недійсним, а відтак висновки Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації стосовно його суперечності закону є необґрунтованими.

Крім того, у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08.08.2019 вказано, що для проведення оскаржуваної реєстраційної дії документи подано ОСОБА_5 , який не є керівником або особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи без довіреності.

В той же час, із рішення загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1» у формі протоколу від 13.06.2019 №1/19 вбачається, що саме ОСОБА_1 уповноважено на вчинення всіх необхідних дій для проведення державної реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань які були розглянуті Загальними зборами та по ним прийняті відповідні рішення, що свідчить про хибні висновки Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації про відсутність у позивача повноважень на подання відповідних документів.

Крім того, на момент розгляду скарги комісія не врахувала наявності в Господарському суді Одеської області справи №916/2191/19 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Победа 1» про визнання недійним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Победа 1», яке оформлено протоколом №1/19 від 13.06.2019, та не надала правової оцінки зазначеним обставинам.

Суд відзначає, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб. Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В даному випадку, ОСОБА_5 є засновником та акціонером ТОВ «Победа 1», а також уповноваженою загальними зборами товариства особою на здійснення реєстраційних дій, які скасовані спірним наказом.

Тобто, спірні правовідносини стосуються корпоративних прав на участь в управлінні господарською організацією, зокрема, ОСОБА_5 , за захистом яких він і звернувся до суду з даним позовом.

За таких обставин вимога позивача про скасування наказу Міністерства юстиції України №2856/5 від 10.09.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є правомірною та обґрунтованою.

У відповідності до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Белеш та інші проти Чеської Республіки» зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Згідно ж із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України №6-32цс13 від 12.06.2013.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №2856/5 від 10.09.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08.08.2019.

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.11.2020.

Суддя В.П. Босий