ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/1055/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянув матеріали

за позовом Приватного підприємства "Компанія Агротрейд"

18006, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 43, 2-й поверх,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ВС"

08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51,

про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору поставки та інфляційних витрат та 3% річних

за участі представників сторін:

позивача: Бадака О.М., посвідчення № 1194 від 01.10.2019; ордер на надання правової допомоги серія ЧК № 146856 від 16.06.2020;

відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа (вх. № 1068/20 від 24.04.2020) за позовом Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ВС" про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору поставки та інфляційних витрат та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 8756/20 від 07.05.2020).

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2020 судом прийнято позовну заяву (вх. № 1068/20 від 24.04.2020) Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1055/20 за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання суду призначено на 16.06.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10595/20 від 01.06.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 10594/20 від 01.06.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2020 зустрічну позовну заяву (вх. № 10594/20 від 01.06.2020) залишено без руху та встановлений відповідачу строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про виділення вимог за зустрічним позовом у справі № 911/1055/20 в самостійне провадження (вх. № 11859/20 від 15.06.2020).

У судове засідання 16.06.2020 з`явилась представник позивача та надала усні пояснення по справі, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2020 судом відкладено підготовче засідання у справі № 911/1055/20 на 07.07.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 11958/20 від 16.06.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі у зв`язку із встановленим на усій території України карантином, що спричинений коронавірусом SARS-CoV-2 та проведення підготовчого засідання із викликом сторін у справі (вх. № 13728/20 від 06.07.2020).

У судове засідання 07.07.2020 з`явилась представник позивача та надала усні пояснення по справі, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2020 судом відкладено підготовче засідання у справі № 911/1055/20 на 21.07.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19 (вх. № 14859/20 від 17.07.2020).

У судове засідання 21.07.2020 ніхто не з`явився. Позивач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення відповідачу ухвали Господарського суду Київської області від 07.07.2020, судом встановлено, що "відправлення не вручене під час доставки", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2020 судом відкладено підготовче засідання у справі № 911/1055/20 на 04.08.2020.

У судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення відповідачу ухвали Господарського суду Київської області від 21.07.2020, судом встановлено, що "відправлення не вручене під час доставки", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2020 судом відкладено підготовче засідання у справі № 911/1055/20 на 03.09.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відвід судді (вх. № 31/20 від 11.08.2020), що мотивована тим, що даний склад суду викликає сумнів щодо неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи № 911/1055/20 та порушує принципи господарського судочинства та процесуальні права позивача, оскільки безпідставно продовжував строк відповідачу для усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.08.2020 судом заяву Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" про відвід судді визнано необґрунтованою, передано на автоматизований розподіл для визначення складу суду для розгляду вказаної заяви та зупининено провадження у справі № 911/1055/20 до розгляду заяви про відвід судді (вх. № 31/20 від 11.08.2020).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 заяву Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" про відвід судді (вх. № 31/20 від 11.08.2020) у справі № 911/1055/20 передано для розгляду судді Кошику А.Ю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2020 судом відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" про відвід судді (вх. № 31/20 від 11.08.2020) у справі № 911/1055/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2020 судом поновлено провадження у справі № 911/1055/20 та призначено підготовче засідання у справі № 911/1055/20 на 22.09.2020.

У судове засідання 22.09.2020 ніхто не з`явився, позивач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення відповідачу ухвали Господарського суду Київської області від 03.09.2020, судом встановлено, що "відправлення не вручене під час доставки", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

Жодних документів стосовно розгляду справи 22.09.2020 до Господарського суду Київської області не надходило.

Судом врахована значна кількість судових засідань у справі, те, що відповідачу відомо про розгляд даної справи щодо нього у господарському суді, з огляду на заяви, що від нього надходили суду, те, що відкладення підготовчого засідання суду або оголошення у ньому перерви можливе виключно в межах встановлених Господарським процесуальним кодексом України строків, який сплинув у даній справі, відтак, на підставі частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України судом застосовано як джерело права при розгляді справи практику Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, у справі "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003, у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (п. 41).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2020 судом закрито підготовче провадження у справі № 911/1055/20 та призначено справу до розгляду по суті на 27.10.2020.

У судове засідання 27.10.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення відповідачу ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2020, судом встановлено, що "відправлення не вручене під час доставки", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

У судовому засіданні 27.10.2020 представник позивача надала усні пояснення по справі та заявила суду про наявність описок у прохальній частині позовної заяви у зазначенні правової природи позовних вимог, які представник позивача має бажання виправити.

У судовому засіданні 27.10.2020 оголошено перерву до 17.11.2020, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням позивача про надання часу для подання заяви про виправлення описок у позовній заяві та для повторного повідомлення відповідача про судове засідання.

Через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подане клопотання про виправлення описок в позовній заяві (вх. № 25258/20 від 16.11.2020).

У судове засідання 17.11.2020 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду судом повідомлявся належним чином.

За результатами розгляду у судовому засіданні 17.11.2020 клопотання позивача про виправлення описок в позовній заяві (вх. № 25258/20 від 16.11.2020), ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2020 у задоволенні клопотання позивача про виправлення описок відмовлено.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.11.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-ВС» (далі постачальник, відповідач) та Приватним підприємством «Компанія Агротрейд» (далі - покупець, позивач) укладено договір поставки № 07/02 від 08.02.2019 (далі - Договір), згідно з яким постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець прийняти у свою власність і оплатити товар - мінеральні добрива. Найменування, кількість, одиниця виміру, упаковка, ціна, загальна вартість, умови оплати і терміни поставки кожної партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору постачальник здійснює поставку товару покупцю партіями в межах обсягу, який узгоджений сторонами у відповідних специфікаціях на поставку товару, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору ціна на товар є договірною, вказується з урахуванням ПДВ, встановлюється в гривнях за одиницю товару і узгоджується в специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що вартість (ціна) можуть переглядатись постачальником при зміні ринкової ситуації, у тому числі, у разі падіння курсу гривні по відношенню до іноземної валюти, та у випадку, якщо постачальник поніс додаткові витрати пов`язані з поставкою товару. Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення обставин, передбачених цим пунктом, вартість (ціна) не може бути переглянута (змінена) на товар та/або партію товару, яка вже оплачена покупцем.

Відповідно до пункту 4.4 Договору у разі, якщо після отримання від покупця передплати за товар постачальник в силу обставин, які не залежать від нього, не має можливості виконати свої зобов`язання з постачання товару покупцеві, то постачальник здійснює повернення передоплати покупцеві.

Згідно з пунктом 6.8 Договору поставка товару здійснюється у термін, який вказаний у специфікації на поставку товару, після 100% оплати, якщо інше не вказане в специфікації на поставку товару. Термін поставки товару може бути збільшено, за попередньої згодою сторін, у разі виникнення негативної економічної ситуації в Україні.

У разі недотримання термінів поставки товару, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, від вартості не відвантаженого в строк товару, за кожен день прострочення, але не більше 1% від вартості не відвантаженого товару (пункт 8.6 Договору).

Відповідно до пункту 11.5 Договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

25.03.2019 між сторонами підписано специфікацію № 6, згідно з якою постачальник зобов`язується поставити товар (добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне, марки 9-14-27-7(S)), за ціною 11850,00 грн., на загальну суму 1227515,36 грн. в період червень - липень 2019 року.

10.04.2019 між сторонами підписано специфікацію № 8, згідно з якою постачальник зобов`язується поставити товар (добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне, марки 9-14-27-7(S)), за ціною 11850,00 грн., на загальну суму 12294993,76 грн. в період червень - липень 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 07/02 від 08.2019.

Аргументи Приватного підприємства «Компанія Агротрейд»

1. На виконання умов Договору, а саме:

- Специфікації № 6 та виставленого рахунку № 230 від 25.03.2019 позивачем сплачено попередню оплату: 27.03.2,00 грн., 28.03.2,00 грн., 29.03.2,00 грн., 01.04.2019 42000,00 грн., 11.04.2,36 грн.

- Специфікації № 8 та виставленого рахунку № 256 від 10.04.2019 позивачем сплачено попередню оплату: 12.04.2,00 грн., 15.04.2019 930000,00 грн., 23.04.2019 500000,00 грн., 24.04.2,00 грн., 25.04.2,00 грн., 26.04.2019 604000,00 грн., 15.05.2019 300000,00 грн.

Після здійснення попередньої оплати відповідач у телефонному режимі повідомив, що товару, що зазначений у специфікаціях, немає в наявності та запропонував замість добрива азотно-форсфорно-калійного комплексного 9-14-27-7(S) поставити добриво азотно-фосфорно-калійне 8:19:29.

На виконання умов Договору відповідачем поставлено:

23.05.2019 на суму 2359500,00 грн., за ціною 12100,00 грн. за одиницю товару, 12.06.2019 на суму 750000,00 грн., за ціною 12000,00 грн. за одиницю товару, 07.07.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 08.07.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 17.07.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 06.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 08.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару, 14.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару, 19.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару, 01.09.2019 на суму 2535000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару.

2. На адресу відповідача неодноразово направлялись листи (№ 24/07-19/1 від 24.07.2019, № 28/08-19 від 28.08.2019, № 10/09-19 від 10.09.2019) з вимогою повернення попередньої оплати, яка повернута 19.12.2019.

В наслідок порушення строків повернення попередньої оплати, позивачем нараховано пеню у розмірі 57431,14 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (стаття 536 Цивільного кодексу України) у розмірі 334628,25 грн., пеню за недотримання термінів поставки товару у розмірі 148265,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 106576,34 грн.

3. Відповідачем в односторонньому порядку безпідставно збільшено вартість одиниці товару, в наслідок чого, позивачем понесено збитки у розмірі 805625,00 грн., оскільки, відповідно до листа ВАТ «Гомельський хімічний завод» від 18.02.2020, товар марки 9-14-27-7(S) в квітні 2019 року не вироблявся, а вартість товару 8:19:29 становить: в квітні 2019 року - 10104,20 грн. за одиницю товару, в травні 2019 року 9660,70 грн., в червні 2019 9679,20 грн., в липні 2019 року 9546,00 грн., очевидно, що відповідачем завищено вартість товару для отримання додаткового прибутку.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ВС»

1. Вимоги позивача про стягнення збитків у розмірі 805625,00 грн. не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар за погодженою у видатковій накладній ціною, оскільки жодних заперечень відносно ціни та розміру поставленого товару позивачем не заявлено, що підтверджується електронним листом позивача № 12/06-19 від 12.06.2019, електронним листом № 05/07-19-1 від 05.07.2019, листом заявкою № 25 від 15.04.2019, листом заявкою № 30 від 19.06.2019, залізничними накладними за період з 23.05.2019 по 01.09.2019.

Позивач не був позбавлений можливості відмовитись від отримання зазначено товару, що, у свою чергу, свідчить про погодження з його боку вартості товару.

2. Вимоги позивача про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами не підлягають задоволенню, з огляду на те, що чинним законодавством не передбачена можливість застосування до договору поставки положень законодавства, що регулюють відносини щодо договору про позику, оскільки договір поставки та договір позики є різними за своєю правовою природою та регулюють різні види правовідносин, а тому застосування до спірних правовідносин положень статті 1048 Цивільного кодексу України є безпідставним.

3. Вимоги позивача про нарахування пені не підлягають задоволенню, з огляду на те, що загальний об`єм поставлено товару складає 907,5 тонн на загальну суму 11687941,84 грн., тобто, залишок передоплати за товар склав 6921073,52 грн., що, у свою чергу, свідчить, що здійснений позивачем розрахунок є арифметично невірним та необґрунтованим.

4. 30.10.2019 між сторонами укладено додаток № 1 від 30.10.2019 до Договору з графіком повернення попередньої оплати за специфікаціями № 6, № 8 на суму 7058036,02 грн., спірна попередня оплата повернута у визначений графіком строк, тобто, позивачем безпідставно нарахована пеня за вказаний період.

5. Аргументи позивача відносно нарахування 3% річних та інфляційних втрат підлягають відхиленню, з огляду на те, що обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилась від прийняття зобов`язання за договором, повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов`язання за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-ВС» та Приватним підприємством «Компанія Агротрейд» укладено договір поставки № 07/02 від 08.02.2019.

25.03.2019 між сторонами підписано специфікацію № 6, згідно з якою постачальник зобов`язується поставити товар (добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне, марки 9-14-27-7(S)), за ціною 11850,00 грн., на загальну суму 1227515,36 грн., в період червень - липень 2019 року.

10.04.2019 між сторонами підписано специфікацію № 8, згідно з якою постачальник зобов`язується поставити товар (добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне, марки 9-14-27-7(S)), за ціною 11850,00 грн., на загальну суму 12294993,76 грн., в період червень - липень 2019 року.

На виконання умов Договору, а саме:

- Специфікації № 6 та виставленого рахунку № 230 від 25.03.2019 позивачем сплачено попередню оплату: 27.03.2,00 грн., 28.03.2,00 грн., 29.03.2,00 грн., 01.04.2019 42000,00 грн., 11.04.2,36 грн.

- Специфікації № 8 та виставленого рахунку № 256 від 10.04.2019 позивачем сплачено попередню оплату: 12.04.2,00 грн., 15.04.2019 930000,00 грн., 23.04.2019 500000,00 грн., 24.04.2,00 грн., 25.04.2,00 грн., 26.04.2019 604000,00 грн., 15.05.2019 300000,00 грн.

На виконання умов Договору відповідачем поставлено:

23.05.2019 на суму 2359500,00 грн., за ціною 12100,00 грн. за одиницю товару, 12.06.2019 на суму 750000,00 грн., за ціною 12000,00 грн. за одиницю товару, 07.07.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 08.07.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 17.07.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 06.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн. за одиницю товару, 08.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару, 14.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару, 19.08.2019 на суму 845000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару, 01.09.2019 на суму 2535000,00 грн., за ціною 13000,00 грн., за одиницю товару.

Відносно аргументів позивача про стягнення збитків у розмірі 805625,00 грн., суд зазначає таке.

За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

При цьому, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, надати докази невиконання відповідачем зобов`язань і підтвердити причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. Натомість, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди.

Згідно з статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

30.10.2019 між сторонами підписано протокол зустрічі № 02/2019 щодо погодження умов повернення внесків ПП «Компанія Агротрейд» на розрахунковий рахунок ТОВ «Агро-ВС» за товар, який не був поставлений, згідно з яким сторони погодили повернення коштів, які виникли через різницю в ціні товару шляхом підняття вартості товару та стала збитковими коштами для ПП «Компанія Агротрейд» в розмірі 650000,00 грн. в строк до 11.11.2019.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи зі змісту пункту 1 частини 2 статті 11 та частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526, частина 1 статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Тобто, сторони на договірних засадах, за власним волевиявленням, в добровільному порядку, врегулювали між собою розмір та порядок відшкодування різниці у грошових коштів, які виникли в наслідок підвищення ціни товару, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення збитків у розмірі 650000,00 грн. як суми, що погоджена сторонами у протоколі зустрічі № 02/2019 від 30.10.2019.

При цьому, суд дійшов висновку, що наявність збитків у більшому розмірі, у зв`язку з підвищенням ціни товару, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, зокрема, не можуть бути такими доказами цінові пропозиції виробника, з огляду на підприємницький характер Договору, що укладений між сторонами.

Відносно аргументів позивача про пеню за недотримання термінів поставки товару у розмірі 148265,00 грн., суд зазначає таке.

Між сторонами у специфікаціях погоджений строк поставки товару: червень липень 2019 року та кількість товару у розмірі 2048 тонн.

На виконання умов Договору, позивачем сплачено: 27.03.2,00 грн., 28.03.2,00 грн., 29.03.2,00 грн., 01.04.2019 42000,00 грн., 11.04.2,36 грн., 12.04.2,00 грн., 15.04.2019 930000,00 грн., 23.04.2019 500000,00 грн., 24.04.2,00 грн., 25.04.2,00 грн., 26.04.2019 604000,00 грн., 15.05.2019 300000,00 грн., всього на 18609015,36 грн.,

На виконання умов Договору відповідачем поставлено: 23.05.2019 на суму 2359500,00 грн., 12.06.2019 на суму 750000,00 грн., 07.07.2019 на суму 845000,00 грн., 08.07.2019 на суму 845000,00 грн., 17.07.2019 на суму 845000,00 грн., 06.08.2019 на суму 845000,00 грн., 08.08.2019 на суму 845000,00 грн., 14.08.2019 на суму 845000,00 грн., 19.08.2019 на суму 845000,00 грн., 01.09.2019 на суму 2535000,00 грн., всього 907,50 тонн на суму 11559500,00 грн.

Отже, розмір недопоставленого товару складає 1140,5 тонн.

30.10.2019 між сторонами підписано Додаток № 1 до договору поставки № 07/02 від 08.02.2010 згідно з яким сторонами погоджено графік повернення попередньо внесеної передплати у розмірі 7058036,02 грн., в строк до 23.12.2019.

Згідно з пунктом 6.8 Договору, поставка товару здійснюється у термін, який вказаний у специфікації на поставку товару, після 100% оплати, якщо інше не вказане в специфікації на поставку товару. Термін поставки товару може бути збільшено, за попередньої згодою сторін, у разі виникнення негативної економічної ситуації в Україні.

У разі недотримання термінів поставки товару, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, від вартості не відвантаженого в строк товару, за кожен день прострочення, але не більше 1% від вартості не відвантаженого товару (пункт 8.6 Договору).

Тобто, з урахуванням визначеного в специфікації строку поставки товару та визнання сторонами факту відсутності поставки товару на суму 7058036,02 грн., яка визначена в Додатку № 1 від 30.10.2019, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано пеню за порушення строків поставки товару.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, зазначає, що він арифметично невірний.

Здійснивши розрахунок, з урахуванням періоду, що заявляє позивач, визначених Договором строків поставки та вищезазначених строків фактичної поставки товару, суд зазначає про наявність підстав для стягнення 135149,25 грн. пені за недотримання термінів поставки товару.

Відносно аргументів позивача про нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (3% річних за клопотанням про виправлення описки) у розмірі 57431,14 грн., що нараховане на суму 7058036,02 грн. за період з 12.09.2019 по 19.12.2019, інфляційних втрат у розмірі 106576,34 грн., що нараховані на суму 7058036,02 грн. за період з 12.09.2019 по 19.12.2019; пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання ст. 536 ЦКУ (відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі статті 536 Цивільного кодексу України (за клопотанням про виправлення описки) у розмірі 364974,92 грн., що нараховані на суму 13031218,09 грн. за період з 01.08.2019 по 05.08.2019, на суму 7058036,02 грн. за період з 02.09.2019 по 19.12.2019, суд зазначає таке.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства, аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19).

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

За змістом статей 509, 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто, сплатити грошові кошти) відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

30.10.2019 між сторонами підписано Додаток № 1 до договору поставки № 07/02 від 08.02.2010 згідно з яким сторонами погоджено графік повернення попередньо внесеної передплати у розмірі 7058036,02 грн., в строк до 23.12.2019.

На виконання погодженого між сторонами графіку повернення попередньо внесеної передплати відповідачем сплачено: 30.10.2019 882254,50 грн., 11.11.2019 882254,50 грн., 18.11.2019 882254,50 грн., 11.12.2019 56272,52 грн., 11.12.2019 255000,00 грн., 18.12.2,00 грн., 19.12.2,00 грн., всього 7061457,52 грн.

Судом враховані долучені до матеріалів справи вимоги позивача про повернення попередньої оплати, проте, як зазначено судом вище, сторони на договірних засадах, за власним волевиявленням, в добровільному порядку, врегулювали між собою строки та суми повернення попередньої оплати у загальному розмірі 7058036,02 грн., в строк до 23.12.2019, отже, з урахуванням дати повного повернення попередньої оплати 19.12.2019, тобто, у строк, який добровільно погоджений сторонами в додатку № 1 до договору поставки № 07/02 від 08.02.2010, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення позовних вимог, що заявлені за порушення відповідачем грошового зобов`язання, оскільки відповідачем строк виконання грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати не порушений.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені і в статтях 7 (рівність перед законом і судом) та 13 (змагальність сторін) Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Отже, принцип змагальності не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.

Принцип змагальності закріплений, зокрема, у статтях 13, 76, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, суд зазначає, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникали при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 1068/20 від 24.04.2020) Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ВС" про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору поставки та інфляційних витрат та 3% річних задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ВС" (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 51, ) на користь Приватного підприємства "Компанія Агротрейд" (18006, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 43, 2-й поверх, ) 650000,00 грн. (шістсот п`ятдесят тисяч гривень) збитків, зумовлених підняттям ціни, 135149,25 грн. (сто тридцять п`ять тисяч сто сорок дев`ять гривень двадцять п`ять копійок) пені за недотримання термінів поставки товару, 11983,74 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три гривні сімдесят чотири копійки) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.12.2020.

Суддя С.О. Саванчук