ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.12.2020р. Справа № 904/2732/18

За скаргою: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова Ігоря Миколайовича по справі:

За позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз" , м. Київ

До: Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпровський Національний Університет ім. Олеся Гончара, м. Дніпро (третя особа-2), Технологічний коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, м. Дніпро (третя особа-3), Дніпропетровська дирекція УДПЗ "Укрпошта", м. Дніпро (третя особа-4), Державний Вищий Навчальний Заклад "Український державний хіміко-технологічний університет", м. Дніпро (третя особа-5) Національна металургійна академія України, м. Дніпро (третя особа-6) , Регіональна філія "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", м. Дніпро (третя особа-7), Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро (третя особа-8), Житлово-будівельний кооператив №54 «Трубник», м. Дніпро (третя особа-9), Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради , м. Дніпро (третя особа-10) , Служба будівельно-монтажних робіт Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», м. Дніпро (третя особа-11), Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, м. Дніпро (третя особа-12), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колос», смт. Слобожанське (третя особа-13) та Обслуговуючий кооператив «ЖСК №8 Весна», м. Дніпро (третя особа-14)

Про: стягнення 547 968 885, 53 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

За участю секретаря судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Павлюк М.В. ( адвокат );

Від відповідача: Гончаренко І.Б. ( адвокат ) ;

Від третьої особи-1: не з`явився;

Від третьої особи-2: не з`явився;

Від третьої особи-3: не з`явився;

Від третьої особи-4: не з`явився;

Від третьої особи-5: не з`явився;

Від третьої особи-6: не з`явився;

Від третьої особи-7: не з`явився;

Від третьої особи-8: не з`явився;

Від третьої особи-9: не з`явився;

Від третьої особи-10: не з`явився;

Від третьої особи-11: не з`явився;

Від третьої особи-12: не з`явився;

Від третьої особи-13: не з`явився;

Від третьої особи-14: не з`явився;

Приватний виконавець: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19р. у справі №904/2732/18 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача - ПАТ «Дніпрогаз» на користь позивача - АТ «Укртрансгаз»: 408230613,84 грн. - заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу ; 71663666,49 грн. - пені; 43794743,92 грн. - інфляційних втрат , 14430198,98 грн. - 3% річних та 616700,00 грн. - витрат зі сплати судового збору; закрито провадження в іншій частині позовних вимог.

Постановою ЦАГС від 01.08.19р. змінено назву відповідача з ПАТ «Дніпрогаз» на АТ «Дніпрогаз»; апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрогаз» задоволено частково; скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19р. у справі № 904/2732/18; позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» задоволено частково: стягнуто з АТ «Дніпрогаз» на користь АТ «Укртрансгаз»: 186 582 865 грн. ( вт.ч.: сума заборгованості за послуги балансування - 150 352 665,60 грн., 3% річних - у сумі 2 814 044,63 грн., інфляційні - у сумі 5561 656,96 грн., пеня - у сумі 27 854 497,81 грн. ; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь АТ «Дніпрогаз» 400 067,65 грн.- судового збору.

Постановою Верховного Суду від 14.11.19р. у справі № 904/2732/18 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.19р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу за надані послуги балансування протягом періоду травень-грудень 2017 року у розмірі 77 938 471, 86 грн, а також нарахованих позивачем на зазначену суму 3% річних в розмірі 1 007 432, 78 грн., 8 936 179, 04 грн.- пені та 5 830 536, 35 грн.- втрат від інфляції скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.19р. у справі № 904/2732/18 залишено без змін.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.20р. у справі №904/2732/18 апеляційну скаргу АТ «Дніпрогаз» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19р. у справі №904/2732/18 в частині, переданій на новий розгляд, задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.19р. у справі №904/2732/18 в частині, переданій на новий розгляд, скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «Укртрансгаз» в частині стягнення з АТ «Дніпрогаз» : 77 938 471,86 грн. суми основного боргу за надані послуги балансування протягом періоду травень-грудень 2017 року, 3% річних у розмірі 1 007 432,78 грн., 8 936 179,04 грн. пені та 5 830 536,35 грн. втрат від інфляції відмовлено.

Ухвалою господарського суду від 15.08.19р. задоволено заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про відстрочення виконанні рішення суду у повному обсязі, відстрочено виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду 01.08.19р. у справі №904/2732/18 на один рік з дати її винесення.

16.11.20р. до канцелярії суду від АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (відповідач) надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва- Щербакова І.М., в якій скаржник просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.20р. у ВП№62704083 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.19р. у справі №904/2732/18 .Окрім того, скаржник клопотав до часу розгляду цієї скарги на дії приватного виконавця зупинити виконання за виконавчим документом , про що винести відповідну ухвалу.

Скарга обґрунтована посиланням на незаконне поновлення виконавчого провадження приватним виконавцем , що на думку відповідача є порушенням вимог ст.ст.154,156,300 КАСУ. Клопотання скаржника про зупинення виконання за виконавчим документом до часу розгляду скарги на дії приватного виконавця у скарзі жодними доводами не було обгрунтовано .

30.11.20 р. на адресу суду від АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (скаржник) надійшли додаткові пояснення до скарги,в яких він висловив своє переконання про те, що «зупинення дії оскаржуваного судового рішення не зупиняє виконання цього рішення».

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.20р. прийнято цю скаргу та призначено її до розгляду у судовому засіданні 01.12.20р.

До судового засідання 01.12.20р. з`явилися представники позивача та відповідача; треті особи та приватний виконавець явку не забезпечили; від третіх осіб жодних заяв чи клопотань до суду не надходило; приватний виконавець виконавчого округу м. Києва -Щербаков І.М. проти задоволення скарги заперечував ,вказуючи на законність своїх дій, оскільки поновив виконавче провадження після отримання ухвали апеляційного адміністративного суду про зупинення дії ухвали адміністративного суду про забезпечення позовних вимог (якою було заборонено приватному виконавцю здійснювати будь-які дії по примусовому виконанню наказу господарського суду ).

АТ «Укртрансгаз» (позивач) проти задоволення скарги та клопотання відповідача заперечував з підстав, аналогічних тим , що були наведені приватним виконавцем у своїх поясненнях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю приватного виконавця, представників третіх осіб та їх письмових пояснень - за наявним матеріалами.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Як вбачається із пояснень сторін та приватного виконавця, матеріалів виконавчого провадження , оглянутого під час попередніх судових засідань по цій справі (копія яких міститься в матеріалах справи): 03.08.20 р. АТ «Укртрансгаз» (стягувач) звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області, виданого 07.08.19р. у справі №904/2732/18 про стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (відповідач) на користь АТ «Укртрансгаз» (позивач) 186 582 865 грн. (в т.ч.: сума заборгованості за послуги балансування - 150 352 665,60 грн., 3% річних - у сумі 2 814 044,63 грн., інфляційні - у сумі 5561 656,96 грн., пеня - у сумі 27 854 497,81 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. від 03.08.20р. відкрито виконавче

провадження ВП№62704083 з примусового виконання вищезазначеного судового рішення та повідомлено стягувача та боржника про цю процесуальну дію . Згідно постанови приватного виконавця від 03.08.20р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця , копія цієї постанови направлена для виконання в органи та установи , які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам виконавчого провадження .

31.08.20 р. гр. ОСОБА_1 (позивач-1) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (позивач-2) звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. про: визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. в частині залишення без реагування заяв акціонерного товариства «Дніпрогаз» від 12.08.2020 року № 490007.1-Сл-3172-0820 та від 12.08.2020 року № 533/17/1-02 про зняття арешту та зобов`язання надати відповідь на заяву акціонерного товариства «Дніпрогаз»; визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. з відкриття виконавчого провадження № 62704083, № 62863932 та № 62897924 і винесення постанов в рамках даних виконавчих проваджень, та зобов`язання утриматись від відкриття виконавчих проваджень за наказом господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5347/19, за наказом господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5740/19; скасування всіх постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. в межах виконавчих проваджень № 62704083, № 62863932, та № 62897924, які включені у зведене виконавче провадження № 62865522.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.20 р. у справі № 160/10368/20 (суддя Ніколайчук С.В.) частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено дію постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. в рамках здійснення виконавчих проваджень № 62704083, № 62863932, № 62897924 (об`єднаних у зведене виконавче провадження № 62865522), а саме:

- про відкриття виконавчого провадження № 62704083 від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі № 904/2732/18;

- про арешт коштів боржника від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі № 904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

- про стягнення з боржника основної винагороди від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі №904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

- про арешт майна боржника від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі №904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі №904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

-про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в справі №904/5740/19 за виконавчим провадженням №62863932;

-про стягнення з боржника основної винагороди від 20.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в справі №904/5740/19 за виконавчим провадження №62863932;

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.08.2020 року з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в справі №904/5740/19 за виконавчим провадженням №62863932;

-про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 року в справі №904/5347/19 за виконавчим провадженням №62897924;

-про стягнення з боржника основної винагороди від 26.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 року в справі №904/5347/19 за виконавчим провадженням №62897924;

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 року в справі №904/5347/19 за виконавчим провадженням №62897924.

-до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову І.М. вчиняти будь-які дії по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання у справі №904/2732/18, який виданий 07.08.2019 року, наказу господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання у справі № 904/5340/19, який виданий 12.08.2020 року та наказу господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання по справі № 904/5347/19, який виданий 18.08.2020 року - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Зупинено стягнення на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року у справі №904/2732/18, виданого на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2019 року - до набрання законної сили рішенням по справі.

У задоволені решти вимог заяви про забезпечення позову - відмовлено. При цьому суд вказав, що ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному, обов`язковому виконанню шляхом направлення її державним органам для вжиття відповідних заходів згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України. Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень (т.22,а.с.4-9)

На виконання вищезазначеної ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі приписів ч.1ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем Щербаковим І.М. 21.09.20 р. винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62704083.

Не погодившись із вищенаведеною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.20 р. про забезпечення позову, АТ «Укртрансгаз» звернулося до Третього апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою на цю ухвалу суду першої інстанції . Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.10.20 р. клопотання АТ «Укртрансгаз» про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.20р. у справі № 160/10368/20 - задоволено та поновлено строк. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Укртрансгаз» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.20р. в адміністративній справі №160/10368/20. Клопотання АТ «Укртрансгаз» про зупинення дії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.20р. у справі № 160/10368/20 - задоволено та зупинено дію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі № 160/10368/20.

На виконання вищезазначеної ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 19.10.20 р. приватним виконавцем Щербаковим І.М. 29.10.20 р. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від07.08.19 р. у справі № 904/2732/18 .

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.11.20 р. залишено без задоволення заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про виправлення описки в ухвалі апеляційного суду від 19.10.20 р. у справі № 160/10368/20. При цьому в мотивувальній частині цієї ухвали колегія суддів зазначила про наступне: «…Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020 клопотання Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 - задоволено та поновлено строк та відкрито апеляційне провадження.

Водночас, в ухвалі від 19.10.2020 року про відкриття апеляційного провадження вирішено клопотання Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про зупинення дії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 - зупинено дію оскаржуваного рішення.

Позивач-2 (Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз») вважає, що в тексті вказаної ухвали помилково зазначено про зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки в силу ч. 8 ст. 154 КАС України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справі.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, в силу ч. 8 ст. 154 КАС України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справі.

Тому колегія суддів апеляційної інстанції, діючи у відповідності до вказаної норми (ч. 8 ст. 154 КАС України), не зазначила про підстави зупинення виконання оскаржуваного рішення.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 156 КАС України, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Водночас, в силу ч. 4 ст. 300 КАС України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском строку, то суд у випаду поновлення строку на апеляційне провадження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

При цьому, зупинення виконання оскаржуваного рішення та зупинення дії оскаржуваного рішення не тотожні поняття.

Своєю ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції не зупиняв виконання оскаржуваного рішення, а здійснив зупинення дії оскаржуваного рішення в силу ч. 4 ст. 300 КАС України.

Так, оскільки апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укртрансгаз» була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому, строк був поновлений судом, то в силу ч. 4 ст. 300 КАС України суд апеляційної інстанції зупинив дію оскаржуваного рішення, що і було зазначено в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Отже, будь-якої описки не було в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 19.10.2020 року, що надає підстави для відмови з задоволенні заяви про усунення описки…»

Скаржник вважає, що враховуючи ту обставину , що суд апеляційної інстанції не зупиняв виконання оскаржуваного рішення (ухвали адміністративного суду) про забезпечення позову, а здійснив лише зупинення дії оскаржуваного рішення в силу ч. 4 ст. 300 КАС України; то приватний виконавець не мав правових підстав для поновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення ( наказу) господарського суду .

Суд вважає безпідставними та такими , що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та фактичних обставинах справи твердження скаржника про незаконність дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. з наступних підстав.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Нормами статті 327 цього кодексу передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено , що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 21 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено , що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»: виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно до ст.34 цього Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій (поміж іншим) у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Статею 35 Закону встановлено , що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до вимог КАС України: 1. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

2. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

3. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

4. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

5. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

6. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

7. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

8. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

9. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали ( ст.154) .

Відповідно до ст.156 цього Кодексу : 1. Ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. 2. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. 3. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно до ст.300 цього Кодексу: 1. За відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі. 2. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 298 цього Кодексу. 3. В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду скарги на судове рішення. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

4. Якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження .

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що за загальним правилом оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання; але винятком з цього правила є випадок , коли апеляційний суд зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження . Таким чином , твердження скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не зупиняв виконання оскаржуваного рішення (ухвали адміністративного суду) про забезпечення позову, а здійснив лише зупинення дії оскаржуваного рішення, господарський суд вважає безпідставними - оскільки зупинення дії оскаржуваного рішення автоматично означає зупинення його виконання (якщо воно підлягає примусовому виконанню). Нажаль, КАСУ містить багато неузгодженостей та протиріч у формуванні дефініцій (термінів) в різних статтях та розділах цього документу , що не сприяє чіткій регламентації процесуальних дій та надає змогу інтерпретувати деякі правові норми, що містяться в ньому. Мотиви відмови у задоволенні клопотання позивача про виправлення описки в ухвалі адміністративного суду про забезпечення позову не є обов`язковими для господарського суду під час розгляду цієї скарги , оскільки вони не встановлюють певні обставини справи , а є лише обгрунтуванням прийнятого колегією суддів рішення (ухвали).

Суд вважає , що відповідач вдається до казуїстики (у загальновживаному, побутовому значенні під цим терміном розуміють спритність в аргументах під час доказів сумнівних чи неправдивих ідей; крючкотворство. У середньовічних схоластів (богословів і юристів) казуїстика була особливим діалектичним прийомом, за допомогою якого будь-яке релігійне, моральне чи юридичне питання розбивається на незліченну множину дрібних деталей і випадків та замість вирішення питання в принципі, намагаються увійти до найтоншого й вичерпного аналізу всіх теоретично можливих випадків) з метою уникнути виконання судового рішення , яке набрало чинності в установленому законом порядку.

Судом встановлено, що відповідач оскаржує дії приватного виконавця з поновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у цій справі .Підставою оскарження відповідачем дій приватного виконавця є, на думку відповідача, порушення виконавцем вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.ст.154,156,300 КАСУ .

В той же час, відповідно до вимог ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження»: 1. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (який є стороною виконавчого провадження - боржником) мав право звертатися зі скаргою на дії / бездіяльність приватного виконавця під час примусового виконання наказу, виданого господарським судом Дніпропетровської області, саме до цього суду. В порядку ж адміністративного судочинства може бути розглянути лише скарги учасника виконавчого провадження про дії /бездіяльність під час стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів .

Таким чином , звернення АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. про: визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича в частині залишення без реагування заяв акціонерного товариства «Дніпрогаз» від 12.08.2020 року № 490007.1-Сл-3172-0820 та від 12.08.2020 року № 533/17/1-02 про зняття арешту та зобов`язання надати відповідь на заяву акціонерного товариства «Дніпрогаз»; визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича з відкриття виконавчого провадження № 62704083, № 62863932 та № 62897924 і винесення постанов в рамках даних виконавчих проваджень, та зобов`язання утриматись від відкриття виконавчих проваджень за наказом господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5347/19, за наказом господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5740/19; скасування всіх постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. в межах виконавчих проваджень № 62704083, № 62863932 та № 62897924, які включені у зведене виконавче провадження № 62865522; здійснено з порушенням вимог підвідомчості справи - оскільки згідно до приписів ГПК України та ЗУ «Про виконавче провадження» розгляд таких питань віднесено до виключної компетенції господарського суду , який видав відповідний наказ , в процедурі розгляду скарг учасників виконавчого провадження на дії /бездіяльність державного або приватного виконавця.

В свою чергу, гр. ОСОБА_1 (який не є стороною виконавчого провадження) мав право відповідно до вимог чинного законодавства України звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. лише в частині позовних вимог, що безпосередньо стосуються його (позивача) прав на отримання від АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» грошових коштів у вигляді заробітної плати (частина яких в розмірі 1 846,12 грн. повинна використовуватися на виплату аліментів).

Враховуючи вищевикладене , Дніпропетровський окружний адміністративний суд мав би на підставі приписів ст.170 КАСУ відмовити АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» у відкритті провадження в адміністративній справі щодо позовних вимог , які підлягають розгляду господарським судом у зв`язку з тим, що цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання про забезпечення позовних вимог на підставі відповідної заяви гр. ОСОБА_1 , Дніпропетровський окружний адміністративний суд мав би враховувати наступні обставини: згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України (2747-15) забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів задля створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача (заявника).

Суд зазначає, що вищезазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача (заявника) та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

У зв`язку з цим, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач (заявник), співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 р. у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 р. у справі № 826/10936/18.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 р. у справі № 826/16509/18 щодо «очевидності» ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

В адміністративній справі № 160/10368/20 заявник звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. в рамках здійснення виконавчих проваджень № 62704083, № 62863932, № 62897924 (об`єднаних у зведене виконавче провадження № 62865522), а саме:

- про відкриття виконавчого провадження № 62704083 від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі № 904/2732/18;

- про арешт коштів боржника від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі № 904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

- про стягнення з боржника основної винагороди від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі №904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

- про арешт майна боржника від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі №904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року в справі №904/2732/18 за виконавчим провадженням №62704083;

-про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в справі №904/5740/19 за виконавчим провадженням №62863932;

-про стягнення з боржника основної винагороди від 20.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в справі №904/5740/19 за виконавчим провадження №62863932;

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.08.2020 року з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року в справі №904/5740/19 за виконавчим провадженням №62863932;

-про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 року в справі №904/5347/19 за виконавчим провадженням №62897924;

-про стягнення з боржника основної винагороди від 26.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 року в справі №904/5347/19 за виконавчим провадженням №62897924;

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.08.2020 року з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 року в справі №904/5347/19 за виконавчим провадженням №62897924.

-до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Адміністративним судом частково задоволено цю заяву , зупинено дії вищенаведених постанов та заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва - Щербакову І.М. вчиняти будь-які дії по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання у справі №904/2732/18, який виданий 07.08.2019 року, наказу господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання у справі № 904/5340/19, який виданий 12.08.2020 року та наказу господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання по справі № 904/5347/19, який виданий 18.08.2020 року - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Зупинено стягнення на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року у справі №904/2732/18, виданого на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2019 року - до набрання законної сили рішенням по справі.

Водночас, оскільки, предметом позову в цій адміністративній справі є саме оскарження правомірності прийнятих приватним виконавцем постанов, тому забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов, за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому, господарський суд вважає невмотивованими посилання гр. ОСОБА_1 на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у заяві.

Подання адміністративного позову, предметом якого є скасування рішень, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких рішень суб`єкта владних повноважень. У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення, в даному випадку, можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку та на даній стадії.

Отже, доводи заявника в обґрунтування заяви про забезпечення позову підлягають доведенню в подальшому в ході розгляду судом позовних вимог. Вирішення ж відповідного питання за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову фактично є передчасним вирішенням позовних вимог.

Таким чином, адміністративний суд дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми, розмір порушених прав ОСОБА_1 (1 846,12 грн.) мав би прийти до висновку про відсутність достатніх підстав , які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог та неспіврозмірність запропонованих заходів забезпечення позову розміру позовних вимог. Прийнявши ж ухвалу про забезпечення позову від 03.09.20 р. , Дніпропетровський окружний адміністративний суд фактично зупинив виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь АТ «Укртрансгаз» грошових коштів в загальному розмірі 186 582 865,00 грн. ( яке набрало чинності в установленому законом порядку ), що відповідно до вимог ст.322 ГПК України є виключним правом суду касаційної інстанції .

Окрім того, як АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» , гр. ОСОБА_1 , так і Дніпропетровський окружний адміністративний суд повинні були враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду , викладену у постанові від 19.05.20 р. у справі № 905/361/19, стосовно накладення приватним виконавцем арешту на грошові кошти боржника у банківських установах ; відповідно до якої : «…7.16. Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. З установлених судами обставин вбачається, що рахунок боржника № НОМЕР_1, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

7.17. Також ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

7.18. Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

7.19. Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

7.20. З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

7.21. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

7.22. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

7.23. Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій не встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати своїм працівникам. При цьому заява боржника від 12 серпня 2019 року про зняття арешту з рахунка № НОМЕР_1 правомірно була відхилена виконавцем, оскільки в цій заяві боржник не вказав, у якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, з якої саме суми коштів він просить зняти арешт, та не додав документів, підтверджуючих ці обставини…»

Отже, у разі накладання приватним виконавцем арешту на грошові кошти боржника , що містяться на поточному рахунку в банківській установі , боржник вправі звернутися до приватного виконавця або відповідного банку із мотивованою заявою про зняття арешту з певної частини коштів , які повинні бути використанні боржником на оплату праці своїм працівникам ( виплату аліментів ) на підставі поданих ним документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.

Таким чином , доводи скаржника щодо неправомірності дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

Поряд з викладеним суд вважає за необхідне зазначити таке. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» no. 15729/07 від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.09.18 р. у справі № 905/3542/15, від 01.08.19 р.у справі № 910/13508/15 , від 19.08.19 р. у справі № 922/1293/15.

Відповідно до приписів ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК України).

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України). Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду; якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника. (ст.342 ГПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника; якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. (ст. 343 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини справи та приписи чинного законодавства України, суд приходить до висновку про не обґрунтованість скарги , оскільки приватний виконавець під час винесення оскаржуваної постанови про поновлення виконавчого провадження діяв правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

Не знаходить суд також достатньо правових підстав для задоволення клопотання відповідача про забезпечення скарги, оскільки приписами ГПК України не передбачено право господарського суду застосовувати такі заходи під час розгляду скарг на дії /бездіяльність державних або приватних виконавців .

На підставі вищевикладеного, керуючись приписами, ЗУ «Про виконавче провадження» , ст.ст. 234, 316, 339- 343 ГПК України , господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1.Відмовити в задоволенні скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» від 13.11.20 р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Щербакова І.М. в повному обсязі.

2. Відмовити в задоволенні клопотання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про забезпечення скарги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв