ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" грудня 2020 р. Справа № 924/1272/20

Суддя господарського суду Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М. розглянувши матеріали:

заяви ОСОБА_1

про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову, у якій заявник просить суд заборонити до набрання законної сили судовим рішенням або до дати прийняття ухвали про скасування заходів забезпечення позову на підставі п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України у цій справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ПрАТ "Холод", (), щодо внесення змін до відомостей (в т.ч. щодо зміни членів та голови наглядової ради, голови правління, підписантів і т.д.) на виконання рішення позачергових загальних зборів приватного акціонерного товариства Холод від 24.02.2020р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2020 року заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається, що він є акціонером ПрАТ "Холод", який володіє іменними простими акціями у бездокументальній формі у кількості 34819 шт. номінальною вартістю 8,9999% у статутному капіталі товариства.

В свою чергу заявник повідомляє, що він має намір подати позовну заяву про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020р.

Також заявник вказує, що ще до проведення зборів на його адресу, як акціонера ПрАТ "Холод", від ТОВ "ФК "Центр-Інвест" надійшло повідомлення, про скликання позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод".

Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що ПАТ "Проскурів", як акціонеру ПрАТ "Холод", якому належить 96333 шт. простих іменних акцій, що становить 24,899% від загальної кількості простих іменних акцій товариства, повідомляє про скликання позачергових загальних зборів акціонерів товариства, які відбудуться 24.02.2020 о 14:00 за адресою: м. Хмельницький вул. Вокзальна, буд. 56 у залі будинку культури.

Однак, як стверджує заявник, він не приймав участі у вказаних зборах акціонерів, оскільки не отримував повідомлення про їх проведення.

Заявник зауважує, що про результат прийнятого рішення на загальних зборах акціонерів ПрАТ "Холод", які відбулися 24.02.2020р. йому відомо зі ЗМІ та мережі internet, проте належним чином оформлене рішення, за результатами проведених 24.02.2020р. зборів акціонерів в останнього відсутнє.

Заявник стверджує, що підставою для проведення загальних зборів акціонерів товариства була вимога ПАТ "Проскурів" від 06.12.2019р., яка на переконання позивача, виконавчому органу на адресу, за місцезнаходженням акціонерного товариства, не надсилалась та не надавалась взагалі.

В свою чергу заявник стверджує, що наглядова рада ПАТ "Проскурів" у складі Голови Наглядової ради - ОСОБА_2 , членів Наглядової ради - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 незаконно прийняла рішення про скликання позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод".

На підтвердження своєї позиції заявник зазначає, що рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/1125/19, яке набрало законної сили та не скасовано під час апеляційного та касаційного перегляду, позов ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства Проскурів про визнання недійсними рішення загальних зборів акціонерів, рішень наглядової ради, скасування реєстраційних дій задоволено. Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства Проскурів, яке оформлене протоколом від 27.08.2019р., рішення Наглядової ради публічного акціонерного товариства Проскурів, яке оформлене протоколом №1 від 27.08.2019р., рішення Наглядової ради публічного акціонерного товариства Проскурів, яке оформлене протоколом №8 від 15.10.2019р. та скасовано реєстраційну дію Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 28.08.2019р. 4010387; Мороз Олена Анатоліївна; Приватний нотаріус Мороз О.А.; інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, реєстраційну дію Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 28.08.2; ОСОБА_6 ; Приватний нотаріус Мороз О.А.; зміна керівника юридичної особи, реєстраційну дію Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 17.10.2; Фольваркова Ольга Іванівна; Виконавчий комітет Хмельницької міської ради Хмельницької області; зміна керівника юридичної особи.

Оскільки, позачергові загальні збори ПрАТ "Холод" від 24.02.2020 року були скликані від імені акціонера ПАТ "Проскурів" на підставі рішення Наглядової ради склад якої на переконання заявника є незаконними, та є похідними від рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", що оформлене протоколом №2 від 28.11.2019, заявник вважає, що є підстави для визнання останнього недійсним.

З посиланням на викладене, у заяві зроблено висновок, що невжиття саме такого засобу забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог заявник змушений буде повторно звертатися до суду із скасуванням рішення державного реєстратора про зміну відомостей про юридичну особу прийнятого на підставі незаконного рішення, а також про можливе скасування наступних реєстраційних дій, підставою вчинення яких буде попередня незаконна реєстраційна дія.

При розгляді вказаної зави судом враховується таке:

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. (зазначені позиції містяться у п. п. 1, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Із поданої ОСОБА_1 заяви про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що останній має намір звернутися до Господарського суду Хмельницької області із позовною заявою про визнання рішення позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод", які були проведені 24.02.2020 року недійсними. Відтак, на забезпечення вказаного позову звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову.

Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Оскільки, заявник має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 наголошує, що позачергові загальні збори ПрАТ «ХОЛОД» від 24.02.2020 року були скликані від імені акціонера ПАТ «ПРОСКУРІВ» на підставі рішення Наглядової ради склад якої є незаконним, оскільки є похідним від рішення Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Проскурів», що оформлене протоколом №2 від 28.11.2019, що скликалися складом наглядової ради, рішення про затвердження якої на даний час скасовано, що на його думку підтверджує незаконність рішення зазначених зборів. Водночас, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження внесення будь яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, або намагання внести відповідні зміни, щодо юридичної особи на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 24.02.2020 року. При цьому, ОСОБА_1 стверджує про відсутність у нього рішення зборів від 24.04.2020 року та результатів голосування з питань проекту денного.

Із наданих заявником доказів судом встановлено, що акціонером ПрАТ "Холод", в тому числі ОСОБА_1 , повідомлялось про скликання позачергових загальних зборів ПАТ "Холод", які відбудуться 24.02.2020 року. Про вказане повідомляє і сам заявник у позовній заяві, та додає копію повідомлення та конверту, які направлялись на його ім`я.

Водночас, будь-яких доказів того, що 24.02.2020 року відбулись позачергові загальні збори ПАТ "Холод", на яких прийнято рішення, що тягнуть за собою зміну відомостей про юридичну особу у ЄДРЮО, ФОП та ФГ, заявником не надано.

Як зазначалося вище, обов`язковою умовою вжиття визначених заявником заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Проте, ОСОБА_1 не доведено прийняття загальними зборами ПрАТ "Холод" 24.02.2020 року рішень, які можуть мати наслідком внесення змін в ЄДРЮО, ФОП та ГФ, та яким чином вказаним рішенням порушені його права, тому заявником не обґрунтовано, як вжиття вказаних ним заходів забезпечення позову вплине на захист його прав та законних інтересів під час звернення до суду із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів ПАТ "Холод" від 24.02.2020 року або на стадії виконання судового рішення з даного спору.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд зазначає, що заявником не додано суду належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження, що обрані заходи є ефективними та невжиття таких заходів істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення стосовно визнання недійсним рішення загальних зборів, як і не доведено, що в разі відмови в заходах забезпечення позову неможливо буде поновити порушені чи оспорювані права або інтереси заявника (позивача).

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Окремо, у рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Більш того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову у вжитті заходів забезпеченні позову до подання позову.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення до подання позову до суду відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 02.12.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 2 прим. (надісл. реком. з повідом.):

1 - для суду;

2 - заявнику - 29000, м. Хмельницький, вул. Плоска, 10.