ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/647/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до відповідачів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Інжиніринг Захід"

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Інжиніринг Вест"

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 273235 грн 17 коп., з яких заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту (3% річних) - 56200 грн 32 коп., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 217034 грн 85 коп.

представники сторін в судове засідання не з`явилися.

З урахуванням ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суть спору.

ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід", ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 664935 грн 42 коп., з яких заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту (3% річних) - 80810 грн 10 коп., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 584125 грн 32 коп.

З урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог № 511/386/2019 від 09.12.2019 (вх. № 24429/19 від 10.12.2019), яку прийнято судом до розгляду згідно ухвали суду від 23.06.2020, заявлені вимоги викладено в наступній редакції: стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 273235 грн 17 коп., з яких заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту (3% річних) - 56200 грн 32 коп., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 217034 грн 85 коп.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Відповідно до ухвали суду від 21.06.2019 (суддя ОСОБА_4.) дана справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

10.10.2019 постановлено протокольну ухвалу (суддя ОСОБА_4.) про закриття підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою суду від 10.12.2019 (суддя ОСОБА_4.) постановлено повернутись до розгляду справи у підготовчому провадженні та продовжити підготовче засідання.

25.02.2020 постановлено протокольну ухвалу (суддя ОСОБА_4.) про закриття підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.04.2020 № 998/0/15-20 звільнено ОСОБА_4 з посади судді Господарського суду Івано-Франківської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Івано-Франківської області від 22.05.2020 № 14, відповідно до ст. 32 ГПК України, п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (в редакції від 15.09.2016), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 909/647/19.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2020 справу № 909/647/19 скеровано на розгляд судді Стефанів Т. В.

Ухвалою суду від 22.05.2020 постановлено прийняти справу до розгляду; провести повторне підготовче провадження; підготовче засідання призначити на 23.06.2020; сторонам встановлено відповідні строки для подачі до суду відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив; позивача зобов`язано надати суду оригінали долучених до позовної заяви документів, для огляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що матеріали справи містять заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог № 511/386/2019 від 09.12.2019 (вх. № 24429/19 від 10.12.2019), з огляду на яку заявлені вимоги викладено в наступній редакції: стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 273235 грн 17 коп., з яких заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту (3% річних) - 56200 грн 32 коп., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 217034 грн 85 коп.

Ухвалою суду від 23.06.2020 постановлено заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" про зменшення розміру позовних вимог № 511/386/2019 від 09.12.2019 (вх. № 24429/19 від 10.12.2019) прийняти до розгляду, подальший розгляд справи здійснювати з її врахуванням; встановити відповідачам строк для надання пояснень стосовно позовних вимог з урахуванням зменшеної ціни позову; підготовче засідання відкласти на 07.08.2020.

Підготовче засіданні 07.08.2020 відкладено на 17.09.2020, про що зазначено у протоколі судового засідання від 07.08.2020.

Ухвалою суду від 17.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2020.

Розгляд справи по суті 12.10.2020 відкладено на 09.11.2020, про що зазначено у протоколі судового засідання від 12.10.2020.

Ухвалою суду від 21.10.2020 повідомлено сторін про те, що судове засідання, призначене на 09.11.2020 не відбудеться, у зв`язку з тим, що суддя Стефанів Т. В. в період з 9 по 13 листопада 2020 року прийматиме участь у підготовці суддів у Львівському регіональному відділенні Національної школи суддів України; розгляд справи по суті призначено на 16.11.2020.

Що стосується належного повідомлення всіх учасників справи про дату та час розгляду справи, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що процесуальні документи, які направлялися відповідачам поверталися до суду з відмітками органу поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою", "за вказаною адресою не проживає", "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Тому, 25.06.2020 судом здійснювалися запити до відповідних державних органів щодо доступу до персональних даних, з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання фізичних осіб, які є відповідачами у даній справі.

Як наслідок, процесуальні документи відправлялися відповідачам на всі відомі суду адреси з урахуванням адреси вказаної органами реєстрації місця проживання та перебування особи.

Що стосується юридичних осіб - відповідачів, то відправлення здійснювалось на адреси зазначені у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованих судом станом на 23.06.2020.

Крім того, повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи здійснювалось судом на офіційному сайті Господарського суду Івано-Франківської області.

Матеріали справи містять клопотання позивача № 16/з від 16.09.2020 (вх. № 12129/20 від 17.09.2020) про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Отже, судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату та час розгляду справи.

Правом участі у судових засіданнях сторони не скористалися.

Правом на подачу відзиву на позов відповідачі також не скористалися (за виключенням відповідача ОСОБА_1 ). Жодних заяв чи клопотань від відповідачів з приводу подання відзивів на позов чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд констатує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Згідно ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

При розгляді даної справи суд керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на факт існування у відповідача (позичальника) боргу за кредитним договором, який підтверджено судовими рішеннями. За прострочення сплати тіла кредиту нараховано 3 % річних та інфляційні втрати. При цьому, позов заявлено як до основного боржника за кредитним договором (позичальником), так і до поручителів за договорами поруки, які було укладено в забезпечення виконання кредитного договору.

Позиція позивача письмово викладена у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву АБ "Укргазбанк" про стягнення заборгованості № 511 від 15.07.2019 (вх. № 12582/19 від 18.07.2019)

Позиція відповідача - ОСОБА_5 ґрунтується на тому, що порука є припиненою, а позов в частині поручителів безпідставний. Стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Зазначає, що в ході виконавчого провадження надміру стягнуті з позичальника кошти було зараховано як оплату 3 % річних та інфляційних втрат. У відзиві на позовну заяву відповідач просить застосувати позовну давність до стягнення інфляційних втрат.

Правова позиція відповідача ОСОБА_5 щодо даного спору викладена у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості від 10.07.2019 (вх. № 12081/19 від 11.07.2019) та у відзиві на позовні вимоги від 25.12.2019 (вх. № 22740/19 від 26.12.2019).

Крім того, представник ОСОБА_5 направив до суду клопотання про закриття провадження у справі б/н від 16.03.2020 (вх. № 4447/20 від 16.03.2020).

Інші учасники справи не подали суду будь-яких письмових пояснень щодо даного спору.

Відповідач ТОВ "Абсолют Інжирінг Захід" направив до суду аудиторський звіт незалежної аудиторської фірми ТОВ "Фінаудит" від 05.02.2020 про розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних згідно кредитного договору № 163983/12-Фю/47 від 05.09.2012, укладеного між ТОВ "Абсолют Інжирінг Захід" та ПАТ АБ "Укргазбанк".

Суть спору.

05.09.2012 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (банк) та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" (позичальник) укладено кредитний договір №163983/12-ІФю/47.

03.02.2014 між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012.

З урахуванням змін та доповнень, внесених до кредитного договору додатковою угодою № 1 від 03.02.2014, банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 900000 грн 00 коп. на строк з 05.09.2012 по 04.09.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом.

Пунктом 1.3.2 кредитного договору встановлено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до цього договору).

Позивачем на виконання умов кредитного договору в період з 07.09.2012 по 31.03.2013, одинадцятьма окремими траншами на поточний рахунок позичальника перераховані кредитні кошти в загальній сумі 900000 грн 00 коп.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору сторонами узгоджено, що кредитні кошти надаються банком позичальнику окремими траншами, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в відділенні "Івано-Франківське обласне управління" ПАТ АБ "Укргазбанк", код банку 320478. При цьому за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів у відповідну валюту, згідно з умовами та на цілі, передбачені цим договором, для подальшого використання за цільовим призначенням.

Надання банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви позичальника та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви позичальника.

Після отримання позичальником повної суми кредиту в межах загального ліміту, встановленого в п. 1.1 цього договору, подальше кредитування в межах строків та в межах сум ліміту кредитної лінії, може здійснюватись лише після погашення позичальником частини або всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

Згідно з п. 9.11 кредитного договору сторони встановили строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Кінцевий строк повернення кредиту - по 04.09.2015, та строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом (п. 3.3, 3.4 кредитного договору) і для процентів за користування кредитом (п. 3.4 кредитного договору).

Згідно п. 2.1 кредитного договору у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято іпотеку об`єкта нерухомості: нежитлове приміщення, загальною площею 147,4 кв. м, яке належить позичальнику та знаходиться за адресою Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Гарбарська (вул. Суворова), буд. 16, реєстраційний номер майна 27641584 та фінансову поруку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )

Крім того, в забезпечення зобов`язань по вищевказаному кредитному договору укладено договори поруки:

- № 163983/12-ІФю/47-Р1 від 05.09.2012 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ОСОБА_3 (поручитель) та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" (позичальник);

- № 163983/12-ІФю/47-Р2 від 05.09.2012 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ОСОБА_2 (поручитель) та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" (позичальник);

- № 163983/12-ІФю/47-Р3 від 03.02.2014 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" (позичальник);

- № 163983/12-ІФю/47-Р4 від 03.02.2014 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" (поручитель) та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" (позичальник).

Пунктами 1.1 вищевказаних договорів поруки поручителі зобов`язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит в сумі 900000 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом згідно п. 1.1 договору поруки, не пізніше 04.09.2014 (по договорах поруки № 163983/12-ІФю/47-Р1 від 05.09.2012 та № 163983/12-ІФю/47-Р2 від 05.09.2012) та не пізніше 04.09.2015 (по договорах поруки № 163983/12-ІФю/47-Р3 від 03.02.2014 та № 163983/12-ІФю/47-Р4 від 03.02.2014).

Поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (п. 1.2 та 1.3 договорів поруки).

Договори поруки набирають чинності з моменту їх підписання сторонами і діють до припинення забезпеченого ними зобов`язання позичальника за кредитним договором. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом 3 років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або визначений моментом вимоги то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору (п. 5.1, 5.2 договорів поруки).

Неналежне виконання вищенаведених договорів зумовило звернення до суду з позовами про стягнення, в тому числі і основного боргу, у зв`язку з їх невиконанням.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.03.2016 у справі № 344/4482/15-ц за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, ПАТ АБ "Укргазбанк", Івано-Франківської обласної дирекції до ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 та зустрічними позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" про визнання недійсними окремих частин правочинів та визнання припиненими зобов`язань за договором позики первісний позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором N 1163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 року станом на 30.01.2015 року в розмірі 683685,71 грн, з яких 625987,71 грн прострочена заборгованість по кредиту, 22102,73 грн прострочена заборгованість по процентах, 33818,45 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1776,82 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків. Стягнуто солідарно з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ОСОБА_2 заборгованість станом на 30.01.2015 року за кредитним договором N 1163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 року в розмірі 683685.71 грн, з яких 625987,71 грн прострочена заборгованість по кредиту, 22102,73 грн прострочена заборгованість по процентах, 33818,45 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1776,82 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків. Стягнуто солідарно з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ОСОБА_3 заборгованість станом на 30.01.2015 року за кредитним договором N 1163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 року в розмірі 683685,71 грн., з яких 625987,71 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 22102,73 грн. прострочена заборгованість по процентах, 33818,45 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1776,82 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків. У задоволенні решти заявлених вимог первісного позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічних позовів відмовлено.

В апеляційному, відповідно і касаційному порядку вищевказане судове рішення першої інстанції не оскаржувалося.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2016 у справі № 909/514/16 за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" до відповідачів: ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" про стягнення солідарно заборгованості в сумі 860 998,85 грн позов задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 860998,85 грн, з яких: 625987,71 грн - заборгованість по кредиту прострочена; 10000,00 грн - заборгованість по процентам прострочена; 3352,28 грн - заборгованість по процентам поточна; 214738,93 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6919,93 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів. Здійснено розподіл судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2016 скасовано в частині стягнення пені і в цій частині прийняти нове рішення, в зв`язку із чим резолютивну частину рішення викладено в такій редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 778861,04 грн, з яких: 625987,71 грн - заборгованість по кредиту прострочена; 10000,00 грн - заборгованість по процентам прострочена; 3352,28 грн - заборгованість по процентам поточна; 135122,91 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 4398,14 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів. В задоволенні решти позовних вимог відмовити". Здійснено розподіл судового збору.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2016 скасовано в частині стягнення пені; в іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2016 залишено без змін. Справу № 909/514/16 в частині стягнення пені в сумі 221658,86 грн, з яких: 214738,93 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 6919,93 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів направлено на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2018 позов в частині стягнення пені в сумі 221658,86 грн, з яких: 214738,93 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 6919,93 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 5348,25 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 209390,68 грн; пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 6919,93 грн відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.07.2019 постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2018 в частині задоволення позовних вимог скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові у цій частині відмовлено. В іншій частині постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі Господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

Як наслідок, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу (позичальнику) нараховано 3 % річних та інфляційні втрати:

- при зверненні до суду з даним позовом 3 % річних становлять 80810 грн 10 коп. (за період прострочення з 06.09.2013 по 09.04.2019), інфляційні втрати - 584125 грн 32 коп. (період прострочення з 06.09.2013 по 09.04.2019). При цьому, ні позовна заява, ні вказаний розрахунок не містить суми основної заборгованості, на яку проведено відповідні нарахування;

- при зменшенні позовних вимог 3 % річних - 56200 грн 32 коп. (за період прострочення з 10.04.2016 по 09.04.2019), інфляційні втрати - 217034 грн 85 коп. (за період прострочення з 10.04.2016 по 09.04.2019).

Відповідач - ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" подав суду аудиторський звіт незалежної аудиторської фірми ТОВ "Фінаудит" від 05.02.2020 про розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних згідно кредитного договору № 163983/12-Фю/47 від 05.09.2012, укладеного між ТОВ "Абсолют Інжирінг Захід" та ПАТ АБ "Укргазбанк", з якого вбачається, що сума основного боргу неодноразово змінювалась (зменшувалась) та не співпадає з сумою основного боргу, який вказує позивач у розрахунках і на яку здійснено відповідні нарахування

З урахуванням того, що в забезпечення виконання кредитного договору укладалися договори поруки, позивачем заявлено позов про солідарне стягнення 3 % річних та інфляційних втрат як з позичальника, так і з поручителів.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як зазначив у позовній заяві позивач основний борг виник в результаті невиконання кредитного договору. Сума боргу (борг по тілу кредиту), з урахуванням якої здійснюється нарахування 3 % річних та інфляційних втрат - 625987 грн 71 коп. підтверджені рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/4482/15-ц та Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/514/16 (в результаті перегляду апеляційною та касаційною інстанціями, при новому розгляді справи сума основного боргу не змінилася).

Так, як вбачається з розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат: початковою, основною сумою боргу, на яку здійснюються нарахування є 625987 грн 71 коп.; за період прострочення з 10.04.2016 по 09.04.2019 мала місце тільки одна проплата 24.06.2018 на суму 5833 грн 82 коп. (борг станом на 24.06.2018 становив 620153 грн 89 коп.)

Разом з тим, матеріали справи містять аудиторський звіт незалежної аудиторської фірми ТОВ "Фінаудит" від 05.02.2020 про розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних згідно кредитного договору № 163983/12-Фю/47 від 05.09.2012, укладеного між ТОВ "Абсолют Інжирінг Захід" та ПАТ АБ "Укргазбанк", з якого вбачається, що сума основного боргу неодноразово змінювалась (зменшувалась), і до прикладу, станом на 24.06.2018 становила 378761 грн 19 коп.

Суд не має можливості дослідити який саме основний борг існував впродовж періоду прострочення. Суми на які вказує позивач та відповідач (позикодавець) значно відрізняються між собою.

Будь-яких документів, які підтвердили проведення часткових проплат по кредитному договору сторони суду не подали.

Відтак, суд не може здійснити перевірку поданого позивачем розрахунку.

Крім того, як вказує представник відповідача ОСОБА_1 у відзиві на позовні вимоги від 25.12.2019 (вх. № 22740/19 від 26.12.2019) внаслідок реалізації заставного майна приватним виконавцем стягнуто з ТОВ "Абсолют Інжиніринг Захід" 625987 грн 71 коп. При цьому різниця, що виникла внаслідок переплати зарахована в рахунок погашення 3 % річних та інфляційних втрат (станом на 10.04.2019). Залишок коштів в сумі 88891 грн 30 коп. боржник просив повернути на його рахунок.

Матеріали справи не містять ні виконавчих проваджень, ні інших документів, які б могли підтвердити наведене.

Разом з тим, суд вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Тягар доказування позивача виникає з моменту пред`явлення позову, а відповідача - тільки після того, як останній вважатиме надану позивачем сукупність доказів загрозливою для свого стану. На підставі правила про розподіл доказового тягаря формується позиція сторін у справі, надаються і вивчаються докази, а також приймається судове рішення. Звертає на себе увагу особливість застосування правила залежно від позицій сторін. Тягар доказування позивача і відповідача істотно відрізняються. Позивач пов`язує себе своєю ініціативою, тому він завжди є активною стороною. Тягар доказування позивача існує завжди. Відповідач - сторона, що вибирає варіант захисту: від активного заперечення до повного мовчання. Відповідно він сам може по-різному визначити для себе тягар доказування.

Позивачем не обґрунтовано належним чином заявлені позовні вимоги, у зв`язку з чим такі вимоги не підлягають задоволенню як стосовно основного боржника (позичальника), так і поручителів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що вище наведеними судовими рішеннями Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області та Господарського суду Івано-Франківської області у справі встановлено, що порука за договорами укладеними з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 припинилась з урахуванням 3-річного строку дії поруки - до 20.07.2017.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що і порука ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" припинилась до 20.07.2017.

Як вбачається з матеріалів справи вимоги до поручителів заявлено позивачем 14.06.2019 (позовна заява з вимогами, в тому числі і до поручителів, направлена до суду саме 14.06.2019, про що свідчить відмітка на конверті).

Наведене свідчить про пропуск строку, встановленого нормами чинного законодавства для звернення з вимогами до поручителів.

Отже, в частині заявлених вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ "Абсолют Інжиніринг Вест" слід відмовити.

Суд вважає за доцільне надати оцінку клопотанню представника відповідача ОСОБА_1 (поручителя) про застосування строку позовної давності, про яке вказано у відзиві на позов.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 356 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 та п. 3 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу).

Частинами 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до пункту 2.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Враховуючи той факт, що в позові відмовлено по суті розгляду позовних вимог, у суду відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

В контексті наведеного не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про закриття провадження у справі від 16.03.2020 (вх. № 4447/20 від 16.03.2020), мотивоване тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Висновок суду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Водночас, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.02.2009 у справі "Олюджіч проти Хорватії", навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення. Принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України", від 07.10.2010 у справі "Богатова проти України"). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до норм ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В контексті наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що в позові відмовлено, судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В позові Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Інжиніринг Захід", Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Інжиніринг Вест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №163983/12-ІФю/47 від 05.09.2012 в сумі 273235 грн 17 коп., з яких заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту (3% річних) - 56200 грн 32 коп., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 217034 грн 85 коп. - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 26.11.2020.

Суддя Т. В. Стефанів