СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа № 922/2319/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників:

від позивача: Талащенко В.Є., адвокат, ордер;

від відповідача: Ужченко Т.В., адвокат, ордер;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 3041 Х/1) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2020 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Кухар Н.М., повний текст якого складено 29.10.2020 року, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail", м. Алмати, Казахстан,

до Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни, м.Харків,

про стягнення 44150,00 доларів США,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Global Retail", м.Алмати, Казахстан, 22.07.2020 звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни, м.Харків, про стягнення вартості втраченого вантажу в сумі 44150,00 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка, в порушення умов Договору №15/17 від 19.03.2018 на транспортні послуги та вимог чинного законодавства, не здійснила доставку товару/ вантажу за маршрутом Україна (Житомирська область, м. Андрушівка) - Республіка Казахстан (м. Актау, м. Алмати).

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" (бізнес-ідентифікаційний номер 68; адреса: Казахстан, город Алматы, Бостандыкский район, улица Егизбаева, дом 7/9, н.п. 174, почтовый индекс 050000) - вартість втраченого вантажу в сумі 44150,00 доларів США. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" (бізнес-ідентифікаційний номер 68; адреса: Казахстан, город Алматы, Бостандыкский район, улица Егизбаева, дом 7/9, н.п. 174, почтовый индекс 050000) - витрати зі сплати судового збору в розмірі 662,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 17761,28 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Global Retail" звернулося до господарського суду Харківської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3450,00 доларів США, що еквівалентно 97797,86 грн за курсом згідно п. 2.1 додаткової угоди № 1 від 11.03.2020 до Договору № 1/0320 від 10.03.2020 про надання правової допомоги.

27.10.2020 господарським судом Харківської області ухвалено додаткове рішення у даній справі, яким заяву ТОВ "Global Retail" задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3450,00 доларів США, що еквівалентне 97797,86 грн за курсом згідно п. 2.1 додаткової угоди № 1 від 11.03.2020 до Договору 1/0320 від 10.03.2020 про надання правової допомоги.

Відповідач не погодився з ухваленим додатковим рішенням та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати дане додаткове рішення господарського суду Харківської області, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що уклавши договір та додаткову угоду, сторони погодили, що адвокат надає позивачу, в тому числі, але не виключно, професійну правову (правничу) допомогу (послуги). Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Вважає, що судом першої інстанції у додатковому рішенні не наведено підстави відхилення всіх доводів відповідача, викладених у відзиві на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення. Позивачем разом з позовом не надано розрахунок судових витрат, який на думку відповідача повинен містити саме математичні розрахунки з яких буде складатися повідомлена сума із обов`язковим зазначенням з чого вони складаються, конкретний перелік тих робіт чи послуг, що вже надані чи ще будуть надаватися представником позивачу.

На переконання відповідача, представник позивача повинен на виконання вимог ГПК України в останньому судовому засіданні 06.10.2020 року, в якому відбулися судові дебати, подати саме письмову заяву, а не усну, про те що ним будуть подані до суду протягом 5 днів докази витрат на правову допомогу, чого ним не було зроблено.

Зазначає, що надаючи оцінку співмірності розміру понесених стороною витрат на адвоката з обсягом наданих ним послуг і виконаних робіт, необхідно враховувати не лише, чи передбачено виконання цих робіт договором, але й відповідають вони критерію необхідності - чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання - чи вплинули вони на перебіг розгляду справи. Вважає, що у наданих адвокатом послуг позивачу не було необхідності та доцільності, а саме, зокрема, таких як аналіз та роз`яснення законодавства Республіки Казахстан; правова оцінка документів про придбання клієнтом у ТОВ «Доменік» товару; аналіз законодавства щодо визначення підсудності справи; складання претензії; направлення двох аналогічних адвокатських запитів до Одеської та Київської митниці з приводу перетину автомобілем митного кордону України; підготовка адвокатських запитів до ТОВ «Доменік».

Також зазначає, що представником позивача до справи не надано будь-яких процесуальних документів на підтвердження своєї підготовки до судового засідання.

Від ТОВ "Global Retail" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №11667, 11752), у якому позивач не погоджується з вимогами і доводами апеляційної скарги, просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що ГПК України не зобов`язує сторони наводити в першій заяві по суті спору математичний розрахунок суми судових витрат, адже закон говорить саме про «попередній (орієнтовний) розрахунок», який в процесі розгляду судової справи може змінюватись. Підтвердженням цьому є ч. З ст. 124 ГПК України, яка передбачає, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Вважає, що ч. 8 ст. 129, ані будь-яка інша норма ГПК України не передбачає обов`язку сторони подавати заяву про розподіл судових витрат, яка заявляється в судовому засіданні до закінчення судових дебатів в письмовій формі. Керуючись зазначеними нормами ГПК України позивач в позовній заяві вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а в судовому засіданні 06.10.2020 представник позивача додатково зробив усну заяву про подання ним заяви про розподіл судових витрат, разом із доказами, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі № 922/2319/20.

Зауважує, що всі послуги надані адвокатом у відповідності до акту та були необхідні при розгляді справи, а саме спір між позивачем та відповідачем виник на підставі договору № 15/17 від 19.03.2018 на транспортні послуги, який підпорядкований законодавству Республіки Казахстан та ратифікованому Республікою Казахстан міжнародному законодавству. Позивач - є юридичною особою, створеною за законодавством Республіки Казахстан, яка здійснює свою діяльність в сфері торгівельної діяльності. Зазначені обставини на думку представника, зумовили необхідність у аналізі та роз`ясненні позивачу законодавства Республіки Казахстан на предмет правового регулювання надання послуг з перевезення вантажів та експедиторської діяльності співвідношення законодавства Республіки Казахстан з положеннями міжнародних Конвенцій та законодавством України. Також, зазначає на необхідності в аналізі договірних відносин які склались між сторонами.

Вважає, що без з`ясування та обґрунтування в позовній заяві вказаних обставин, задоволення позовних вимог позивача у цій справі було б неможливим, оскільки, за загальним правилом, право на відшкодування збитків за втрачений вантаж має лише його власник.

На думку позивача, направлення адвокатських запитів до митниць та до ТОВ «Доменік» є правничою допомогою, пов`язаною зі збором доказів у справі, яка була надана позивачу і ефективно використана з метою захисту інтересів позивача у цій справі. Результати надання цієї правничої допомоги відображені в позовній заяві. Копії адвокатських запитів знаходяться в матеріалах справи.

Також зазначає, що для належного представництва інтересів позивача в судовому засідання адвокат мав необхідність «освіжити в пам`яті» фактичні обставини справи, перелік та зміст первинних документів, зміст норм застосовного законодавства тощо. Часові витрати представника позивача на підготовку до розгляду справи в кількості 1 година, зважаючи на складність справи, обсяг матеріалів і заперечень відповідача, є більш ніж розумними і об`єктивними.

Позивач зауважує, що зазначення в позовній заяві попередньої, меншої суми витрат на професійну правничу допомогу та збільшення цієї суми в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі, з наданням доказів фактично отриманих правничих послуг та їх вартості, є правом позивача, яке узгоджується з вимогами законодавства.

У судовому засіданні 30.11.2020 представник відповідача підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів і вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), позиція відповідача стосовно оскаржуваного додаткового рішення достатньо повно викладена в апеляційній скарзі, подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі і відзиві на неї доводи, заслухавши представників позивача і відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати ( ст.244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем разом з позовом не надано розрахунок судових витрат, який на думку відповідача повинен містити саме математичні розрахунки з яких буде складатися повідомлена сума з обов`язковим зазначенням з чого вони складаються, конкретний перелік тих робіт чи послуг, що вже надані чи ще будуть надаватися представником позивачу. На переконання відповідача, представник позивача повинен на виконання вимог ГПК України в останньому судовому засіданні 06.10.2020 року, в якому відбулися судові дебати, подати саме письмову заяву, а не усну, про те що ним будуть подані до суду протягом 5 днів докази витрат на правову допомогу, чого ним не було зроблено. Проте колегія суддів не погоджується з даними твердженнями відповідача з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з позовної заяви, при зверненні до суду, в п. 6.4 позовної заяви, позивач подав до суду попередній розрахунок судових витрат, зазначивши, що остаточні витрати на професійну правничу допомогу будуть визначені в процесі та після розгляду справи і зробив заяву про те, що остаточну суму судових витрат, а також докази на її обґрунтування позивач подасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Господарський процесуальний кодекс України не зобов`язує сторони наводити в першій заяві по суті спору математичний розрахунок суми судових витрат, адже у зазначеній нормі встановлено саме про «попередній (орієнтовний) розрахунок», який в процесі розгляду судової справи може змінюватись. Підтвердженням цьому є ч. 3 ст. 124 ГПК України, яка передбачає, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Таким чином доводи скаржника про необхідність надання математичного розрахунку є не підтвердженими і спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

В судовому засіданні 06.10.2020 (до закінчення судових дебатів) представник позивача - адвокат Талащенко В.Є. додатково зробив заяву про намір позивача подати заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, дані обставини не заперечуються відповідачем.

Рішення у справі № 922/2319/20 ухвалено господарським судом Харківської області 06.10.2020.

Колегія суддів зазначає, що заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу було подано до суду першої інстанції позивачем у встановлені законом строки, у письмовій формі (із зазначенням у позові) та усно в останньому судовому засіданні господарського суду Харківської області у даній справі, а отже позивачем виконанні вимоги Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав суду: Договір про надання правової допомоги № 1/0320 від 10.03.2020, укладений між адвокатом Талащенком Володимиром Євгеновичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Global Retail", та Додаткову угоду № 1 від 01.03.2020 до вказаного Договору, Акт приймання - передачі наданих правових (правничих послуг) від 07.10.2020 №1, Додаток до Акту №1 (перелік правових (правничих) послуг наданих адвокатом клієнту в період з 11.03.2020 по 06.10.2020 відповідно до Договору про надання правової допомоги № 1/0320 від 10.03.2020).

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що Договір про надання правової допомоги свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Проте колегія суддів не погоджується з даним твердженням відповідача, адже відповідно до п. 1.1.6 Додаткової угоди про надання правової допомоги адвокат надає позивачу, зокрема, таку правову допомогу, як представництво інтересів Клієнта в судах України всіх інстанцій та всіх спеціалізацій (юрисдикцій), а також складення, оформлення та подання у зв`язку з цим будь-який документів правового / процесуального характеру, в т.ч., але не виключно, позовних заяв, відзивів, заперечень, заяв, клопотань, пояснень, апеляційних та касаційних скарг тощо.

Уклавши Договір та Додаткову угоду, сторони погодили, що Адвокат надає TOВ "Global Retail", в тому числі, але не виключно, наступну професійну правову (правничу) допомогу (послуги):

- Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань Клієнту або вказаним ним особам в усній чи письмовій формі з питань законодавства України, законодавства Республіки Казахстан, застосування в Україні законодавства Республіки Казахстан, а також правозастосовчої практики із зазначених та інших правових питань.

- Здійснення правової оцінки наданих Клієнтом документів на предмет їх відповідності вимогам застосовного законодавства (п.п. 1.1.2 Додаткової угоди).

- Ведення претензійної роботи від імені та в інтересах Клієнта (в т.ч., але не виключно: складення, оформлення та надсилання письмових претензій, отримання відповідей на претензії тощо) (п.п. 1.1.3 Додаткової угоди).

- Збирання інформації та відомостей про факти та обставини, які можуть бути використані як докази при захисті прав та інтересів Клієнта, в т.ч. шляхом складання, оформлення та направлення адвокатських запитів (п.п. 1.1.4 Додаткової угоди).

- Складення документів правового характеру (п.п. 1.1.5 Додаткової угоди).

- Представництво інтересів Клієнта в судах України всіх інстанцій та всіх спеціалізацій (юрисдикцій), ... а також складення, оформлення та подання у зв`язку з цим будь-який документів правового / процесуального характеру, в т.ч., але не виключно, позовних заяв, відзивів, заперечень, заяв, клопотань, пояснень, апеляційних та касаційних скарг тощо (п.п. 1.1.6 Додаткової угоди).

- Іншу правову (правничу) допомогу (інші послуги) відповідно до Договору та положень законодавства України (п.п. 1.1.7 Додаткової угоди).

В п. 4.1 Договору сторони зазначили, що порядок проведення розрахунків за надання правової допомоги, а також компенсація витрат Адвоката визначаються за погодженням сторін додатковою угодою до цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Додаткової угоди, гонорар Адвоката за надання правової (правничої) допомоги за цією Додатковою угодою визначається на основі фактично витраченого Адвокатом часу на надання правової (правничої) допомоги Клієнту, виходячи із погодинної тарифної ставки гонорару, яка становить: еквівалент 100 (сто) доларів США в гривнях України за курсом Національного Банку України на дату підписання акту приймання-передачі наданих правових (правничих) послуг (далі - Акт) за кожну годину надання Адвокатом послуг за цією Додатковою угодою.

Крім того, сторони додатково погодили, що у разі надання Адвокатом Клієнту правової (правничої) допомоги пов`язаної із представництвом інтересів Клієнта в судах України, гонорар Адвоката за представництво інтересів Клієнта у кожному одному судовому засіданні, незалежно від тривалості такого судового засідання, становитиме еквівалент 100 доларів США в гривнях України за курсом Національного Банка України на дату проведення судового засідання (абз. 2 п. 2.1. Додаткової угоди).

Відповідно до п. 2.3 Додаткової угоди, якщо інше окремо не буде погоджено між сторонами, гонорар та витрати на відрядження підлягають сплаті / компенсації Клієнтом Адвокату в національній валюті України - в гривнях за курсом, який визначається згідно із п.п. 2.1, 2.2 цієї Додаткової угоди, на підставі та протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами Акту.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Варто зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

07.10.2020 між адвокатом і позивачем підписаний Акт приймання-передачі наданих правових (правничих) послуг, а також додаток до нього - перелік правових (правничих) послуг, наданих Адвокатом Клієнту, відповідно до Договору № 1/0320 від 10.03.2020 про надання правової допомоги, з якого вбачається, що в період з 11.03.2020 по 06.10.2020 адвокатом Талащенком В.Є. надана наступна правова допомога позивачу:

1. Аналіз та роз`яснення Клієнту законодавства Республіки Казахстан, міжнародного законодавства (Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19.05.56) (Конвенція К ДИВ) та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993), законодавства України на предмет надання послуг з перевезення вантажів та експедиторської діяльності, а також співвідношення зазначеного законодавства з огляду на необхідність захисту інтересів Клієнта - 4 години, 400,00 дол. США.

2. Здійснення правового аналізу та надання правової оцінки наданим Клієнтом документам щодо його правовідносин з ФОП Косолаповою А.А. та з ТОВ "Доменік" (постачальник товару) на предмет їх відповідності застосовному законодавству та документальної обґрунтованості вимог Клієнта к ФОП Косолаповій А.А. - 3,5 години, 350,00 дол. США.

3. Визначення належного та компетентного суду до якого слід звертатись за захистом інтересів Клієнта, зважаючи на прерогаційне застереження в договорі між Клієнтом та ФОП Косолаповою А.А., а також положення законодавства Республіки Казахстан, міжнародних Конвенцій та законодавства України - 3 години, 300,00 дол. США.

4. Пошук та аналіз судової практики в Україні практику Верховного Суду - 2,5 години, 250,00 дол. США.

5. Від імені та в інтересах Клієнта, підготування претензії ФОП Косолаповій А.А. - 3,5 години, 350,00 дол. США.

Підготування в інтересах Клієнта адвокатських запитів до:

6. Одеської митниці ДФС- 1,0 година, 100,00 дол. США.

7. Київської / Житомирської митниці ДФС - 0,5 години, 50,00 дол. США.

8. Державної судової адміністрації України - 1,0 година, 100,00 дол. США.

9. ТОВ "Доменік" - 1,0 година, 100,00 дол. США.

10. Державної казначейської служби України - 0,5 години, 50,00 дол. США,

з метою збирання доказів та підготовки до звернення до суду з позовною заявою до ФОП Косолапової А.А. (відповіді на адвокатські запити долучені до позовної заяви та відповіді на відзив і знаходяться в матеріалах справи).

11. Підготування позовної заяви про стягнення з ФОП Косолапової А.А. компенсації збитків за втрачений товар в сумі 44150 дол. США - 7,0 годин, 700,00 дол. США.

12. Підготування адвокатського запиту до ТОВ «Доменік» для отримання пояснень з приводу відвантаження товару - 1 година, 100 дол. США.

13. Підготування відповіді на відзив ФОП Косолапової А.А. у справі № 922/2319/20 (з додатками) - 3,0 години, 300,00 дол. США.

14. Участь у судовому засіданні господарського суду Харківської області (08.09.2020) у справі № 922/2319/20 за позовом Клієнта до ФОП Косолапової А.А. - 100 дол. США.

15. Підготовка до участі у судовому засіданні господарського суду Харківської області у справі № 922/2319/20 за позовом Клієнта до ФОП Косолапової А.А. - 1,0 година, 100,00 дол. США.

16. Участь у судовому засіданні господарського суду Харківської області (06.10.2020) у справі № 922/2319/20 за позовом Клієнта до ФОП Косолапової А.А. - 100 дол. США.

Часові витрати Адвоката на надання зазначеної правової допомоги (послуг) сукупно склали 34,50 годин, в т.ч. представництво у двох судових засіданнях, у зв`язку з чим сума гонорару Адвоката становить еквівалент 3450,00 дол. США, що складає 97797,86 грн за курсами НБУ, які застосовуються згідно п. 2.1 Додаткової угоди.

Підписанням вищевказаного Акту та додатку до нього сторони підтвердили, що професійна правова (правнича) допомога (послуги) були надані адвокатом та прийняті позивачем в повному обсязі і належної якості.

В п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Додаткової угоди сторони погодили, що гонорар Адвоката визначається на основі фактично витраченого Адвокатом часу на надання правової (правничої) допомоги Клієнту та вперше визначається по факту завершення судом першої інстанції розгляду позовної заяви Позивача до Відповідача та прийняття процесуального рішення за наслідками такого розгляду.

Встановлення такого порядку є правом Позивача та Адвоката, в який суд не вправі втручатися (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Наведена домовленість Позивача та Адвоката узгоджується з приписами ч. 3 ст. 124 ГПК України, згідно з якою попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Наведена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Разом з тим відповідачем до суду першої інстанції подано відзив, в якому зазначено про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу з підстав неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (вх.№24636 від 22.10.2020).

Колегія суддів частково погоджується з позицією відповідача та зазначає, що даний спір відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору про транспортні послуги, експедиторські послуги. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час.

З пунктів 1-4, 6-10,12 додатку до Акту №1 вбачається, що адвокатом здійснювалась підготовча робота для подання позовної заяви і захисту інтересів клієнта, проте кількість витраченого часу та сума за наданні послуги є неспіврозмірними, адже виконана робота (вивчення практики, подання запитів, роз`яснення законодавства) для кваліфікованого юриста є незначної складності.

Стосовно п. 5 додатку до Акту №1, підготовка претензії, колегія суддів зазначає, що текст претензії використано у тексті позовної заяви, п. 11 додатку, підготовка позовної заяви. Також позивачем не надано доказів вионання п. 15 додатку до Акту №1, підготовка до судового засідання.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що кількість витраченого часу та сума за наданні послуги вказані у п.п. 13-14, 16 є неспіврозмірними.

Суд апеляційної інстанції беручи до уваги викладене та зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що додаткове рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2020 року слід змінити та постановити, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" (вх. № 24016 від 15.10.2020) задовольнити частково. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 доларів США, що еквівалентне 14173,68 грн за курсом згідно п. 2.1 додаткової угоди № 1 від 11.03.2020 до Договору 1/0320 від 10.03.2020 про надання правової допомоги.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2020 року змінити та постановити, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" (вх. № 24016 від 15.10.2020) задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Косолапової Анни Андріївни (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Global Retail" (бізнес-ідентифікаційний номер 68; адреса: Казахстан, город Алматы, Бостандыкский район, улица Егизбаева, дом 7/9, н.п. 174, почтовый индекс 050000) - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 доларів США, що еквівалентне 14173,68 грн за курсом згідно п. 2.1 додаткової угоди № 1 від 11.03.2020 до Договору 1/0320 від 10.03.2020 про надання правової допомоги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.12.2020 року.

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя І.А. Шутенко