РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2020Справа № 910/9422/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового Бараненко Н.І., розглянув господарську справу

За позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 2, )

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, )

про стягнення 604 993,47грн.

Представники сторін:

Від позивача: Дмитренко О.О. адвокат

Від відповідача: Слюсар С.В. адвокат

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення 604 993,47 грн. компенсації за недотримання параметрів якості природного газу за період з 01.06.2019 по 31.05.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.07.2020 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 04.08.2020, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

17.07.2020 відповідач засобами поштового зв`язку (відправлено 14.07.2020) подав відзив на позовну заяву, в якому учасник справи проти позову заперечує, посилаючись на відсутність договірних відносин між сторонами, які б були підставою для сплати АТ «Укргазвидобування» додаткової компенсації за недотримання параметрів якості газу; зауважує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 907/177/19 у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання технічної угоди про умови приймання-передачі газу газорозподільною системою укладеною в редакції позивача відмовлено повністю; за переконаннями відповідача, глава 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 суперечить нормам ст. 678 ЦК України, ст. 268 ГК України, ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки передбачає можливість сплати компенсації за неякісний товар особі, яка не є ані покупцем, ані споживачем товару; формування складу НКРЕКП здійснено в неконституційний спосіб, що свідчить про відсутність підстав для стягнення коштів у заявленій сумі на підставі постанови НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015.

24.07.2020 позивач на доводи відповідача подав відповідь на відзив, зі змісту якої надав пояснення, що відносини між АТ «Закарпатгаз», як оператором ГРМ та відповідачем - АТ «Укргазвидобування», як газовидобувним підприємством, виникли в силу прямої вказівки закону, посилання на невідповідність Кодексу газотранспортної системи нормам цивільного законодавства жодними доказами не підтверджено, рішення господарського суду у справі № 907/177/19, на яке посилається відповідач, законної сили не набрало; постанова НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, якою затверджено Кодекс газорозподільних систем, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 5-р/2019 не скасовано; натомість рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 у справі № 910/8276/19 встановлено, що у спірних правовідносинах АТ «Укргазвидобування», як суміжне газовидобувне підприємство, яке подало у газотранспортну систему позивача природний газ, відповідальне за якість цього газу.

04.08.2020, 08.09.2020 у підготовчих засіданнях оголошувалась перерва до 08.09.2020, 17.09.2020.

06.08.2020 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

31.08.2020 позивачем подано додаткові пояснення по суті спору.

У судове засідання 17.09.2020 з`явились представники сторін, надали усні пояснення по справі, за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, враховуючи надання учасниками справи усіх доказів, суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 06.10.2020.

У судовому засіданні 06.10.2020 представник позивача підтримав заявлені вимоги, представник відповідача проти позову заперечував.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» є оператором газорозподільних мереж (далі - оператор ГРМ), який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №201 від 16.02.2017.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" є суміжним газодобувним підприємством, яке подає газ у газорозподільну систему позивача.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Частиною 2 ст.38 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний:

1) розробляти, щороку до 31 липня подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років;

2) вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи;

3) розробити і впроваджувати програму відповідності згідно із статтею 39 цього Закону;

4) вживати заходів для підвищення раціонального використання енергоресурсів та охорони довкілля під час здійснення своєї господарської діяльності;

5) надавати інформацію, обов`язковість надання якої встановлена законодавством;

6) забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення господарської діяльності, а також розміщувати на своєму веб-сайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу;

7) вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 р. № 2494, відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пунктом 5 постанови НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року передбачено, що газодобувні підприємства, виробники біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які здійснюють передачу природного газу в газорозподільну систему, зобов`язані забезпечити в пунктах приймання-передачі газу до газорозподільної системи (на газорозподільних станціях) організацію та облаштування місць контрольного відбору проб природного газу протягом року з дати набрання чинності цією постановою.

Пунктом 7 глави 3 розділу I Кодексу газорозподільних систем визначено, що якість природного газу, що надходить до ГРМ, та якість природного газу, що передається Оператором ГРМ у пунктах призначення, має відповідати вимогам цього Кодексу. Оператор ГРМ відповідає за якість природного газу з моменту його надходження в ГРМ до моменту його передачі в пунктах призначення.

Пунктом 1 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел, що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється цією главою та технічною угодою.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ, який передає газ) щодня до 12.00 години факсимільним зв`язком (або іншими засобами електронного зв`язку) надає Оператору ГРМ оперативні дані ФХП природного газу за всіма узгодженими з Оператором ГРМ точками його відбору, які мають містити такі чисельні значення: густину газу; вміст азоту; вміст вуглекислого газу; точку роси; число Воббе; теплотворність.

На підставі доведених до Оператора ГРМ оперативних даних ФХП природного газу ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) щодня з 14.00 години (з урахуванням одночасних дій Оператора ГРМ) забезпечує введення чисельних значень ФХП до баз даних обчислювачів або коректорів об`єму газу, що є складовими комерційних вузлів обліку на ГРС (в пунктах приймання-передачі газу до ГРМ). До 02 числа календарного місяця (включно), наступного за звітним, ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) надає Оператору ГРМ в електронному та паперовому вигляді розгорнутий паспорт ФХП природного газу за всіма узгодженими з Оператором ГРМ точками відбору газу за звітній місяць (місячний паспорт ФХП), який має бути погоджений Оператором ГРМ.

Глава 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем визначає додаткову компенсацію за недотримання параметрів якості природного газу.

Позивачем зазначено, що у період з 01.06.2019 по 31.05.2020 мало місце виявлення недотримання параметрів якості природного газу, який був переданий до газорозподільної системи AT «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» від AT "Укргазвидобування". Проте, в порядку пункт 6 глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем (у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, окремо по кожному параметру якості щодо природного газу) не було перераховано позивачу суму додаткової компенсації.

З метою врегулювання правовідносин, керуючись положеннями глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем та на підставі паспортів фізико-хімічних показників переданого/прийнятого природного газу, позивачем розрахована додаткова компенсація за недотримання параметрів якості природного газу, який був переданий до газорозподільної системи AT "Харківгаз" від AT "Укргазвидобування" протягом наступних періодів:

- за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання теплоти згорання природного газу у фізичній точці входу) склала 10 0925,20 грн без ПДВ; компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання параметра температури точки роси за вологою) склала 219,30 грн без ПДВ, окрім того 2062,30 грн ПДВ, всього 12 373,80 грн;

- за період з 01.07.2019 по 31.07.2019 компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання теплоти згорання природного газу у фізичній точці входу) склала 12942,07 грн без ПДВ; компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання параметра температури точки роси за вологою) склала 234,46 грн без ПДВ, окрім того 2635,31 грн ПДВ, всього 15811,84 грн;

- за період з 01.08.2019 по 31.12.2019 компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання теплоти згорання природного газу у фізичній точці входу) склала 223 452,16 грн без ПДВ; компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання параметра температури точки роси за вологою) склала 4031,94 грн без ПДВ, окрім того 45496,82 грн ПДВ, всього 272 980,92 грн;

- за період з 01.01.2020 по 31.05.2020 компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання теплоти згорання природного газу у фізичній точці входу) склала 249080,39 грн без ПДВ; компенсація за недотримання параметрів якості природного газу (плати за недотримання параметра температури точки роси за вологою) склала 4108,70 грн без ПДВ, окрім того 50637,82 грн ПДВ, всього 303 826,91 грн;

Вищевказані вимоги позивача щодо необхідності сплати додаткової компенсації на загальну суму 604993,47 грн., залишені відповідачем без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел, що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється, зокрема, розділом VIII Кодексу газорозподільних систем "Якість газу в газорозподільних системах".

Згідно з абз.2 п.1 гл.1 Розділу VIII Кодексу газорозподільних систем порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством (також по тексту - ГДП) та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел (також по тексту - ВБГ), що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється цією главою та технічною угодою.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем чисельні значення фізико-хімічних показників природного газу, що подається до газорозподільної системи від ГДП чи ВБГ (суміжного Оператора ГРМ), повинні відповідати параметрам та принципам, визначеним в Кодексі ГТС, як для точок виходу з ГТС, за виключенням вимог вмісту меркаптанової сірки. Якщо природний газ, що не відповідає зазначеним вимогам, був завантажений в газорозподільну систему з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу.

Глава 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем визначає додаткову компенсацію за недотримання параметрів якості газу природного газу. Відтак, Відповідач, як сторона, що передає природний газ зобов`язаний сплатити Позивачу, як стороні, яка приймає природний газ, додаткову компенсацію за недотримання параметрів якості газу, порядок розрахунку та пред`явлення до сплати якої визначено виключно в рамках Кодексу газорозподільних систем.

Отже, враховуючи викладене, відповідач як газовидобувне підприємство, яке подало до газорозподільної системи позивача природний газ, відповідальне за якість цього газу відповідно до норм Кодексу газорозподільних систем.

Згідно розрахунку позивача, проведеного відповідно та вимог чинного законодавства, розмір додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу переданого за період з 01.06.2019 по 31.05.2020 становить 604 993,47 грн.

Доказів невідповідності проведеного розрахунку та визначеного на його підставі розміру додаткової плати відповідачем не надано.

Матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що спір щодо укладення технічної угоди між позивачем та відповідачем був переданий на розгляд суду, водночас доказів набрання рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 907/177/19 законної сили, яким відмовлено у задоволенні позову до АТ «Укргазвидобування» про визнання укладеною технічної угоди в редакції АТ «Закарпатгаз» суду не надано.

Щодо тверджень відповідача, стосовно того, що глава 1 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем суперечить Закону України "Про захист прав споживачів", cт. 678 ЦK України, cт. 268 ГК України, суд зазначає наступне.

Кодекс газорозподільних систем виданий на виконання та відповідно до вимог Законів України "Про ринок природного газу", "Про природні монополії", Положення про Національну комісію, що здійснює регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг" (далі - НКРЕКП) є спеціальним нормативно-правовим актом в системі законодавства про ринок природного газу.

Згідно ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Закон України "Про НКРЕКП" визначає правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Стаття 1 Закону України "Про НКРЕКП" визначає, що НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки постачання природного газу;

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про НКРЕКП" регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом.

Відповідно до ст.17 цього Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг регулятор серед іншого, розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, кодекси газорозподільних систем.

Таким чином, затверджений НКРЕКП Кодекс газорозподільних систем є нормативно - правовим актом, який регулює відносини між оператором ГРМ (АТ "Харківгаз") та газовидобувним підприємством (АТ "Укргазвидобування") в силу прямої вказівки Закону України "Про НКРЕКП".

Отже, доводи відповідача про те, що позивач не є ні покупцем, ні споживачем, не можуть братися до уваги, з огляду на п. 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини, зокрема, між операторами ГРМ і газовидобувними підприємствами, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи.

Порядок взаємовідносин оператора ГРМ з газовидобувним підприємством щодо якості природного газу, який подається до ГРМ та визначення додаткової компенсації за недотримання параметрів якості природного газу регулюється, зокрема, розділом VIII Кодексу газорозподільних систем.

Відтак, при розгляді даної справи сторони слід розуміти як: оператор ГРМ (АТ «Закарпатгаз»)- сторона яка приймає газ у розумінні гл.3 р.8 Кодексу газорозподільних систем, та газовидобувне підприємство (АТ "Укргазвидобування") - сторона, яка передає газ у розумінні гл.3 р.8. Кодексу газорозподільних систем, а не покупця чи продавця.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що постанова НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. прийнята всупереч ч.2 ст. 19 Конституції України, суд зазначає наступне.

Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" (далі - "Про НКРЕКП") визначає правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Стаття 1 Закону України "Про НКРЕКП" визначає, що НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу;

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про НКРЕКП" регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом.

Відповідно до ст. 17 цього Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор серед іншого, розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, кодекси газорозподільних систем.

Більш того, Законом України "Про ринок природного газу" до компетенції регулятора на ринку природного газу належать, в тому числі, затвердження кодексів газотранспортних систем, кодексу газорозподільних систем, кодексів газосховищ та кодексу установки LNG.

Таким чином, затверджений НКРЕКП Кодекс газорозподільних систем є нормативно - правовим актом, який регулює відносини між Оператором ГРМ (АТ "Харківгаз") та газовидобувним підприємством (АТ "Укргазвидобування") в силу прямої вказівки Законів України "Про НКРЕКП" та "Про ринок природного газу".

Посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 5-р/2019 є безпідставним, оскільки доказів скасування Кодекс газорозподільних систем.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач належних доказів наявності підстав для звільнення його від зобов`язання відшкодувати компенсацію у вказаному розмірі не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи вищезазначене, за відсутності доказів оплати відповідачем заявленої до стягнення суми компенсації, у т.ч. у визначені строки, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу переданого за вказаний період у сумі 604 993,47 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 2, ) 604 993 (шістсот чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 47 коп компенсації за недотримання параметрів якості природнього газу, 9074 (дев`ять тисяч сімдесят чотири) грн. 90 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.11.2020.

Суддя О.М.Ярмак