ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

25 листопада 2020 року Справа № 903/636/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняк А.С., за участю секретаря судового засідання Хвищук Н.В., розглянувши клопотання ТОВ «Лінк пром» №93 від 19.10.2020 про зупинення провадження у справі

по справі № 903/636/20

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "САТУРН-11"

про виселення з нежитлового приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: Кузін Є.В., довіреність №5522-К-О від 30.09.2019

від відповідача ТОВ "Лінк Пром": Понедільник І.А., наказ №181-тр від 16.03.2018

від третьої особи: н/з

встановив: 31.08.2020 Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"" звернувся з позовом (від 28.08.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-11" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд" про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд" у примусовому порядку з нежитлового приміщення за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с.Чаруків, вул. Вокзальна, буд.146. Також просить стягнути з ТОВ "Тейлор Холд" судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.08.2016 між позивачем та відповідачем - ТОВ "Сатурн-11" був укладений договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ. Пізніше, нерухоме майно, що є предметом договору лізингу, ТОВ "Сатурн-11" передало в оренду відповідачу - ТОВ "Тейлор Холд" на підставі договору оренди (суборенди) №1/18 від 22.03.2018. З 17.12.2019 позивач скористався своїм законним правом та розірвав договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016, в зв`язку з чим договір оренди (суборенди) №1/18 від 22.03.2018 припинив свою дію одночасно з припиненням договору лізингу. В рамках виконавчого провадження №61254082 приватним виконавцем Пиць А.А. були вчинені заходи примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме проведено заходи повернення у ТОВ "Сатурн-11" нерухомого майна та передачу його власнику - АТ КБ "ПриватБанк", у тому числі, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с.Чаруків, вул. Вокзальна, буд.146, загальною площею 38,4 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 28). Про передачу нерухомого майна було складено Акт про передачу майна, що зазначено у виконавчому документі стягувачу, які було підписано приватним виконавцем, представниками АТ КБ "ПриватБанк" та двома понятими. Після підписання Актів про передачу майна зазначеного у виконавчому документі стягувачу, вищезазначене нерухоме майно, перейшло у володіння власника - АТ КБ "Приватбанк". З моменту повернення приватним виконавцем майна від ТОВ "Сатурн-11" та передачею його власнику - АТ КБ "Приватбанк", всі особи, що перебувають на території об`єкту по вищезазначеним адресам, перебувають там незаконно. Всі правові підстави, які надавали таким особам перебувати та користуватися майном банку припинилися.

Однак, на вимогу АТ КБ "Приватбанк" ТОВ "Тейлор Холд" категорично відмовилося звільнити приміщення та своїми незаконними діями створюють перешкоди АТ КБ "ПриватБанк" в користуванні своїми правами власника нерухомого майна.

Ухвалою суду від 29.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 21.10.2020.

19.10.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначає, що ТОВ "Тейлор Холд" використовує приміщення на законних підставах, згідно діючого договору оренди, у зв`язку з чим на думку відповідача, позов АТ КБ "Приватбанк" є безпідставним. Звертає увагу суду на те, що в позовній заяві позивачем не наведено жодних доказів того, що договір оренди є розірваним або визнаний судом недійсним, а також повідомляє, що позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" про виселення з нежитлових приміщень є передчасними та такими що задоволенню не підлягає та посягають на права ТОВ "Тейлор Холд" на мирне володіння та користування об`єктом оренди, переданим йому на підставі договору оренди.

Крім того, 19.10.2020 на адресу суду надійшло клопотання (вих..№93 від 19.10.2019) відповідача ТОВ "Тейлор-Холд" про зупинення провадження у справі, в якому відповідач зазначає, що на розгляді Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/423/20 за позовом ТОВ "Сатурн-11" до АТ КБ "Приватбанк" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2 від 09.01.2020 щодо вилучення у ТОВ "Сатурн-11" та повернення АТ КБ "Приватбанк" об`єктів лізингу за договором фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016. На думку відповідача, у разі задоволення вищевказаного позову у позивача перестануть існувати підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги у даній справі. Крім того, згідно ухвали суду Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/3414/20 частково задоволено заяву в тому числі ТОВ "Тейлор - Холд" про забезпечення позову та заборонено АТ КБ "Приватбанк" та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо повернення та/або витребування об`єктів лізингу, в тому числі за договором фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016, а тому винесення рішення по даній справі може суперечити діючій ухвалі Господарського суду міста Києва та порушить принцип обов`язковості судового рішення. Відповідач зазначає просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішень по справах: №914/423/20 за позовом ТОВ "Сатурн-11" до АТ КБ "Приватбанк" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис; №910/3414/20 за позовом ТОВ "Тейлор Холд" до АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Сатурн-11" про визнання недійсними договорів та визнання права користування або до скасування заходу забезпечення позову ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 по справі №910/3414/20.

Ухвалою суду від 21.10.2020 постановлено повідомити позивача про те, що підготовче засідання відбудеться 25.11.2020.

28.10.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 26.10.2020, в якій позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Сатурн-1» взятих на себе зобов`язань в частині повноти та своєчасності сплати лізингових платежів, 03.12.2019 АТ КБ «Приватбанк» скористався своїм правом та повідомив ТОВ «Сатурн-11» про дострокове розірвання договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016 з 17.12.2019 та вимагав у встановлений термін сплатити заборгованість за договором та по акту прийому-передачі повернути власнику нерухоме майно. Оскільки договір фінансового лізингу є розірваним, то і договір оренди (суборенди) припинив свою чинність, у зв`язку з тим, що ТОВ «Сатурн-11» втратило права на предмет лізингу, у тому числі передавати предмет лізингу в оренду (суборенду). Крім того позивач вказує, що будь-які умови договору оренди не мають ніякої сили для АТ КБ «Приватбанк», оскільки банк жодних документів із ТОВ «Тейлор Холд» не підписував та не погоджував. Просить суд врахувати доводи та обставини, викладені у відповіді на відзив під час розгляду справи та задовольнити позов повністю.

05.11.2020 на адресу суду надійшли заперечення на заяву про зупинення провадження у справі, в якому позивач зазначає, що оскарження виконавчого напису не пов`язане із підставами позову банку, оскільки вчинення або не вчинення виконавчого напису не стосується питання розірвання вказаного договору лізингу та оренди, проведені виконавчі дії стосуються виключно процедури повернення майна від лізингоодержувача та не стосується питання правомірності/неправомірності факту розірвання договору лізингу та оренди. Просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі.

13.11.2020 на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив №110 від 13.11.2020 в яких відповідач зазначає, що ТОВ «Тейлор Холд» використовує приміщення на законних підставах згідно діючого договору оренди№1/18 від 22.03.2018. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі; представник позивача заперечив проти зупинення провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4-6 статті 75 ГПК).

АТ КБ "ПриватБанк" в обґрунтування вимог про виселення ТОВ "Тейлор Холд" з нежитлових приміщень посилається, зокрема, на те, що вищезазначене майно перейшло у володіння власника - АТ КБ "ПриватБанк" саме після підписання актів про передачу майна стягувачу, складених приватним виконавцем при виконанні виконавчого напису №2 виданого 09.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М..

Враховуючи викладене, правомірність вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріуса впливає на подальший результат розгляду даної справи.

При цьому, суд зазначає, що при розгляді справи №903/636/20 суд не вправі самостійно встановлювати правомірність вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, так як така вимога не є предметом спору у даній справі, а відповідно до п. 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час правомірність вчинення виконавчого напису №2 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. 09.01.2020 є предметом спору у справі №914/423/20, що перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області.

Таким чином, при вирішенні спору у справі №903/636/20, існує об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення справи №914/423/20 Господарським судом Львівської області.

Отже, вирішення спору та питання у даному провадженні між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Тейлор Холд", третя особа - ТОВ «Сатурн-11» про виселення з нежитлових приміщень, є неможливим без вирішення спору між ТОВ «Сатурн-11» та АТ КБ "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису №2 від 09.01.2020 нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та встановлення дійсних обставин спірних відносин, таких як - законність вилучення майна та виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, що розглядається у Господарському суді Львівської області у справі №914/423/20.

В поданому запереченні на заяву про зупинення провадження у справі, позивач посилається на те, що оскарження виконавчого напису не пов`язане із підставами позову банку, оскільки вчинення або не вчинення виконавчого напису не стосується питання розірвання вказаного договору лізингу та оренди, проведені виконавчі дії стосуються виключно процедури повернення майна від лізингоодержувача та не стосуються питання правомірності/неправомірності факту розірвання договору лізингу та оренди.

Проте, із вказаними доводами позивача суд не може погодитись, з огляду на таке.

Так, АТ КБ "ПриватБанк" в обґрунтування вимог про виселення ТОВ "Тейлор Холд" з нежитлових приміщень у позовній заяві посилається саме на те, що вищезазначене нерухоме майно перейшло у володіння власника - АТ КБ "ПриватБанк" після підписання акту від 21.02.2020 року про передачу майна зазначеного у виконавчому документі стягувачу, складених приватним виконавцем Пиць А.А. при виконанні виконавчого напису №2, виданого 09.01.2020 приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем.

Крім того, відповідно до п. 8.3. Договору лізингу у випадку розірвання цього договору, Майно повинне бути повернуте Лізингоодержувачем у термін розірвання, по Акту прийому-передачі. У випадку відмови Лізингоодержувача при поверненні Майна підписувати Акт приймання-передачі Майна, Банк має право вимагати повернення Майна відповідно до чинного законодавства України (п. 8.5. Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

З огляду на вищевказані норми, до повернення майна, що було предметом лізингу, лізингодавцю у порядку передбаченому законом та договором, користувачем такого майна є лізингоодержувач.

Таким чином, лізингодавець, як власник майна, що було предметом лізингу, вправі здійснювати володіння, користування та розпорядження вказаним майном лише після повернення його з користування (лізингу) лізингоодержувача у порядку, передбаченому договором лізингу та чинним законодавством України.

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (захист права власності).

Встановлення правомірності повернення лізингового майна лізингодавцю, а відтак і наявності у останнього права здійснювати володіння, користування та розпорядження вказаним майном, має важливе значення для об`єктивного вирішення спору у справі №903/636/20, так як є однією з підстав позовних вимог.

Як вбачається з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За таких обставин, оскільки існує об`єктивна неможливість розгляду у даній справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання ТОВ «Тейлор Холд» №93 від 19.10.2020 про зупинення провадження у справі та зупиняє провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/423/20, що розглядається Господарським судом Львівської області.

У задоволенні клопотання ТОВ «Тейлор Холд» №93 від 19.10.2020 про зупинення провадження у справі в іншій частині - суд відмовляє з огляду на таке.

Ухвала Господарського суду м.Києва від 10.03.2020 про забезпечення позову не є підставою згідно ст. 227 ГПК для зупинення провадження у справі, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання ТОВ «Тейлор Холд» №93 від 19.10.2020 про зупинення провадження у справі в цій частині за безпідставністю.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Оскільки відповідачем не обгрунтовано відкриття провадження у справі №910/3414/20(що справа розглядається), суд відмовляє в цій частині за безпідставністю.

Керуючись п. 5 ч.1 ст. 227, п. 4 ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

у х в а л и в :

1. Клопотання ТОВ «Тейлор Холд» №93 від 19.10.2020 про зупинення провадження у справі №903/636/20 задовольнити частково.

2. Провадження у справі № 903/636/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "САТУРН-11" про виселення з нежитлового приміщення - зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 914/423/20, що розглядається Господарським судом Львівської області.

3. У задоволенні клопотання ТОВ «Тейлор Холд» №93 від 19.10.2020 про зупинення провадження у справі №903/636/20 в іншій частині - відмовити.

4. Зобов`язати сторони повідомити Господарський суд Волинської області про результати розгляду Господарським судом Львівської області справи № 914/423/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30.11.2020.

Суддя А. С. Вороняк