ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 листопада 2020 року Справа № 915/1433/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

розглянувши матеріали заяви: компанії RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O., Jelenia 1 811 05 Bratislava, Slovakia

адреса для листування: Французький бульвар,66/2, оф. 301, м. Одеса, 65062

до боржника: PALMALI SHIPPING & AGENCY

Blok L, Maya Siteleri No 1, Ebululamardin Caddesi, Akatlar Mah, Besiktas, 34335 Istanbul, Turkey

Третя особа на стороні боржника: LOIRE RIVER SHIPPING CORP

Cenap Sahabettin Sokak 54/2, Kosuyolu Mah, Kadikoy, 34718 Istanbul, Turkey

про: забезпечення позову у вигляді арешту морського судна,

без повідомлення учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

27.11.20 року о 11 год. 17 хв. Компанія RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O., Jelenia 1 811 05 Bratislava, Slovakia звернулась до Господарського суду Миколаївської області з заявою від 27.11.20 (вх. № 15075/20) про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна, в якій заявник просить суд:

1) Прийняти дану заяву до свого провадження;

2) Задовольнити дану заяву в повному обсязі та накласти арешт на судно "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584, прапор Панама, що прямує до Миколаївського морського порту;

3) Заборонити Капітану Миколаївського морського порту оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна судно "LOIRE RIVER" " (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584, прапор Панама, з Миколаївського морського порту;

4) Ухвалу про арешт судна судно "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584, прапор Панама, що прямує до Миколаївського морського порту, направити для виконання:

- Капітану Миколаївського морського порту (м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, 54020);

- Миколаївській філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (вул. Заводська 23, Миколаїв, 54020);

- Заводському , відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві ' Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеси) (вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029);

- Херсонському прикордонному загону (вул. Перекопська, 175, м. Херсон, 75000);

- Чорноморській митниці держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003).

В обґрунтовування заяви заявник посилається на те, що має чинну морську вимогу в сумі 50459,45 доларів США, в тому числі у зв`язку із порушенням договору про поставку бункерного палива на судно "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584.

Станом на 20.04.2020, зареєстрованим власником судна ISMAYIL SHIKHLY, ІМО 9368584, була компанія PALTRADING-2 COLTD, а комерційним менеджером та менеджером ISM PALMALI SHIPPING & AGENCY.

Тобто, за твердженнями заявника, на момент виникнення морської вимоги - 20.04.2020, управління судном "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) (ІМО 9368584) здійснювала компанія PALMALI SHIPPING & AGENCY.

На підставі ч. 3 ст. 139 ГПК України, з метою забезпечення належного виконання судового рішення, яке буде прийнято по суті морської вимоги, заявник просить суд про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Порядок подання заяви про забезпечення позову встановлено статтею 138 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 зазначеної статті, заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3).

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши та оцінивши відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) усі подані до матеріалів заяви докази у їх сукупності, судом встановлено наступне:

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

За змістом статей 365, 366 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України забезпечення судового процесу доказами покладено виключно на сторони у справі.

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 та яка набула чинності для України 16.05.2012, а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден.

Так, Конвенцією визначено, що:

Морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше (п.п. Е п. 1 ст. 1);

Арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення (п. 2 ст. 1);

Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портова або докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції (ст. 2);

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "р" або "q" пункту 1 статті 1 (п. 1 ст. 3);

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8);

Згідно зі ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ), судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 14 статті 42 КТМ, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться, або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

В заяві про забезпечення позову зазначено про прямування судна до Миколаївського морського порту, адміністрація якого знаходиться за адресою: м, Миколаїв, вул. Заводська, 23, 54020.

Разом з тим, при розгляді заяви про забезпечення позову ці відомості не підтвердились.

Судом здійснено пошук інформації щодо місцезнаходження судна "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584, прапор Панама за допомогою відомостей, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic, і за посиланням https://www.marinetraffic.com/en/ais/details/ships/shipid:302084/mmsi:353729000/imo:9368584/vessel:LOIRE_RIVER встановлено, що відомості про порт призначення цього судна, зазначені в заяві про забезпечення позову не відповідають дійсності. За відомостями зазначеного ресурсу судно "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584 прямує до Морського спеціалізованого порту «Ніка-Тера» (https://www.marinetraffic.com/en/ais/details/ports/21819), адміністрація якого розташована за адресою: м, Миколаїв, вул. Заводська, 23.

Таким чином, заява про забезпечення позову не відповідає фактичним обставинам прямування судна, щодо якого вживаються заходи забезпечення позову.

Враховуючи спосіб забезпечення позову, обраний заявником у вигляді заборони Капітану Миколаївського морського порту оформлювати і надавати дозвіл на відхід судна "LOIRE RIVER" (попередня назва ISMAYIL SHIKHLY) ІМО № 9368584, прапор Панама, з Миколаївського морського порту, за обставин, зазначених вище ухвалу про забезпечення позову цією особою не може бути виконано, що протирічить завданням забезпечення позову, визначеним ч. 2 ст. 136 ГПК України та принципу обов`язковості судового рішення, закріпленого в ст. 2 ГПК України.

Наведене зумовлює постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви Компанії RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O. від 27.11.20 (вх. № 15075/20) про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна.

При цьому, суд зауважує, що відмова в задоволенні цієї заяви з наведених підстав не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою після врахування зазначених в цій ухвалі невідповідностей фактичним обставинам із врахуванням положень ст. 74-79 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77, 86, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Компанії RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O. від 27.11.20 (вх. № 15075/20) про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 27 листопада 2020 року.

3. Ухвалу надіслати сторонам.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 17.5 ст. 1 Перехідних Положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.О.Ржепецький