ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року м. Дніпро Справа № 912/1592/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Широбокової Л.П., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Фермерського господарства "Авілан"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2020 р.

( суддя Поліщук Г.В., м. Кропивницький, повний текст ухвали складено 05.10.2020 р.)

у справі

за позовом Фермерського господарства "Авілан",

Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новоукраїнка

до відповідачів: - 1. Державного реєстратора Петрівської сільської ради

Знам`янського району Кіровоградської області

Кундас Вікторії Андріївни,

Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Петрове

- 2. Фермерського господарства "Олена-5",

Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Рівне

- 3. Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

м. Кропивницький

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - 2 Бобринецької районної державної адміністрації,

Кіровоградська область, Бобринецький район, м. Бобринець

про визнання протиправним та скасування рішень, визнання права користування земельною ділянкою, зобов`язання поновити запис

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Авілан" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Державного реєстратора Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Кундас Вікторії Андріївни, Фермерського господарства "Олена-5", Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про: визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Кундас Вікторії Андріївни від 17.09.2019 р., індексний номер рішення: 48724835 та поновити запис про оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9010, номер запису 326732; визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Кундас Вікторії Андріївни від 17.09.2019 р., індексний номер рішення: 48724694 та поновити запис про суборенду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9010, номер запису 25825435; визнання за Фермерським господарством "Авілан" права користування земельною ділянкою загальною площею 95,43 га, у тому числі 95,43 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9010, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області до 25.05.2021 р. на підставі Договору суборенди землі від 15.11.2012 р.; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, зокрема державних кадастрових реєстраторів відділу у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, поновити запис Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 95,43 га, у тому числі 95,43 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9010, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство "Авілан" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

При цьому Скаржник зазначає, що фермерське господарство «Авілан» має право користування земельної ділянки на підставі Договору суборенди до 25.05.2021 р.. Проте, як стало відомо з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 17.09.2019 р. право оренди та суборенди на земельну ділянку було припинено на підставі рішень державного реєстратора Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Кундас Вікторії Андріївни. Крім того, як стало відомо Позивачу з публічної кадастрової карти інформація щодо спірної земельної ділянки була видалена з державного земельного кадастру та замість неї за місцем розташування земельної ділянки, право користування якої має Позивач, наявна інформація щодо інших сорока восьми земельних ділянок. Вказані незаконні дії відповідачів позбавляють Позивача права користування земельною ділянкою, за захистом якого він звертається до суду.

Водночас, на думку Скаржника, припинення права користування орендованою земельною ділянкою не настає автоматично в силу добровільної відмови від права користування земельною ділянкою. Добровільна відмова є лише підставою для розірвання договору оренди та прийняття власником рішення про припинення права користування земельною ділянкою. Відповідний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.05.2020 р. № 816/1331/17 та від 12.06.2020 р. № 480/303/19.

Скаржник наголошує на тому, що Бобринецька районна державна адміністрація і Головне управління Держгеокадастру не давали жодної згоди на припинення договору оренди та не приймали відповідних рішень. З огляду на те, що договори оренди та суборенди є дійсними, Державний реєстратор Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Кундас Вікторія Андріївна не мала правових підстав приймати рішення про припинення оренди та суборенди та вносити відповідні реєстраційні записи.

Скаржник вважає, що Позивач є суборендарем та землекористувачем земельної ділянки на підставі договору суборенди, а тому має право на захист свого права користування земельною ділянкою. Договір суборенди є похідним договором від договору оренди, оскільки Орендар не передає обсяг особистих прав, а передає орендовані права та обов`язки. За відсутності орендних правовідносин, суборендні не можуть виникати та існувати. Оскільки рішення про припинення права оренди стало підставою для припинення права суборенди, Позивач має право оскаржити такі дії незалежно від того, чи є він стороною договору оренди, оскільки припинення договору оренди безпосередньо позбавляє його законного права землекористування.

Відтак, на думку Скаржника, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення: Неправильно застосував ст. 141 Земельного кодексу України та прийшов до хибного висновку про можливість внесення записів про припинення оренди та суборенди лише на підставі листа Орендаря без прийняття відповідного рішення власником земельної ділянки і розірвання договору оренди. Не дослідив відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Бобринецької районної державної адміністрації, які вказують про відсутність будь-якої інформації про припинення договорів оренди та суборенди. Прийшов до хибного висновку про відсутність порушеного права Позивача, оскільки Позивач як користувач земельної ділянки має право на захист свого права користування.

Від Фермерського господарства "Олена-5" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Господарство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Фермерське господарство посилається на те, що у відповідності до п. "а" ч. І ст. 141 Земельного кодексу України добровільна відмова від права користування земельною ділянкою є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Виходячи з положень ст. 8 Закону України "Про оренду землі", суборенда земельної ділянки обмежується умовами договору оренди земельної ділянки та не може суперечити йому; чинність договору суборенди припиняється при припиненні договору оренди земельної ділянки. Таким чином, право суборенди земельної ділянки є похідним від права оренди земельної ділянки та не існує поза існуванням права оренди; наявність договору суборенди за загальними правилами не може обмежувати чи перешкоджати реалізації орендарем його волевиявлення на зміну чи припинення орендних правовідносин.

Крім того, у відзиві Фермерське господарство "Олена-5" посилається на те, що підстави позову, наведені Позивачем в позові та аргументи апеляційної скарги, про допущені порушення чинного законодавства при припиненні права оренди стосуються прав фермерського господарства "Олена-5", а не Позивача, чиї права як суборендаря припинилися в силу приписів законодавства з припиненням основних, орендних правовідносин. Фермерське господарство "Олена-5" добровільно відмовилось від права користування земельною ділянкою. В процесі розгляду справи ФГ «Олена-5» підтвердило наявність волевиявлення щодо припинення правовідносин за договором оренди від 14.04.2011 р., так само як і інша сторона правовідносин - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Фермерське господарство також вказує на те, що суд дійшов висновку, який грунтується на нормах чинного законодавства, стосовно того, що відновлення поза волею фермерського господарства "Олена-5" його статусу орендаря автоматично призведе до поновлення його обов`язків, визначених договором оренди, як-то своєчасна сплата орендної плати та відповідальність за її несвоєчасну сплату, необхідність поновлення даних агроекологічного паспорта, та відповідальність за ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини тощо. Таким чином, задоволення позову призведе до захисту прав особи, за захистом якого така особа не зверталася.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 26.11.2020 р.

Відповідачі та Третя особа не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності вказаних представників.

У судовому засіданні 26.11.2020 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Скаржника, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.04.2011 р. між Бобринецькою районною державною адміністрацією та фермерським господарством "Олена-5" укладено Договір оренди земельної ділянки площею 95,43 га., за п. 8 якого, договір укладено строком 10 років. Договір оренди зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.05.2011 р. за номером 00419.

Розпорядженням Голови Бобринецької районної державної адміністрації від 07.11.2012 р. надано згоду на передачу в суборенду трьох земельних ділянок, орендованим фермерським господарством "Олена-5" на території Павлогірківської сільської ради, згідно договорів оренди земельних ділянок від 14.04.2011 р., зареєстрованих 25.05.2011 р. за № № 00418, 00416, 00419, фермерському господарству "Авілан".

15.11.2012 р. між фермерським господарством "Олена-5" ( Орендар ) та фермерським господарством "Авілан" ( Суборендар ) укладено Договір суборенди земельної ділянки, за умовами якого Орендар надає, а Суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку ( суборенду ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Земельна ділянка, яка передається у суборенду, надана в оренду Орендареві згідно Договору оренди землі від 14.04.2011 р., укладеного між Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області ( Орендодавець ) та фермерським господарством "Олена-5" ( Орендар ), зареєстрованого 25.05.2011 р. за № 00419 у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, на термін дії 10 років ( п. 1.1 договору суборенди ).

Відповідно до п. 2 договору суборенди, в суборенду передається земельна ділянка загальною площею 95,43 га, у тому числі 95,43 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9010.

Договір суборенди укладено на строк до 25.05.2021, у межах дії строку оренди ( п. 8 договору ).

Пунктами 38, 39 Договором суборенди визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження суборендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених договором. Розірвання договору суборенди землі в односторонньому порядку допускається у разі систематичної несплати орендної плати або припинення діяльності юридичної особи-орендаря.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 20.04.2018 р., право суборенди за вказаним договором зареєстровано у вказану дату, строк дії до 25.05.2021 р..

Директором фермерського господарства "Олена-5" підписано 28.08.2019 р. та нотаріально посвідчено заяву, якою від імені господарства надано згоду на вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9010 загальною площею 95,4306 га з користування для подальшої передачі її у приватну власність учасникам антитерористичної операції ( в тому числі учасникам бойових дій ) з метою забезпечення їм державою соціальних гарантій.

17.09.2019 р. державним реєстратором Петрівської сільської ради Знам`янського району Кундас В.А. зареєстровано вказану заяву у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та внесено запис про припинення права оренди фермерського господарства "Олена-5" та припинення права суборенди фермерського господарства "Авілан" на вищевказану земельну ділянку.

Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області на підставі заяв 48 громадян було видано накази про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок даним громадянам у власність орієнтовною площею по 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. За рахунок площі земельної ділянки :02:000:9010 сформовано 48 інших земельних ділянок та присвоєно їм нові кадастрові номери.

За переконанням Позивача, заява Орендаря про надання згоди на вилучення земельної ділянки не є підставою для припинення договору оренди землі, та, відповідно, договору суборенди.

В основу оскаржуваного рішення про відмову в задоволені позову покладено висновок місцевого господарського суду про те, що задоволення позову призведе до захисту прав особи, за захистом якого така особа не зверталася. Так, відновлення поза волею фермерського господарства "Олена-5" його статусу Орендаря автоматично призведе до поновлення його обов`язків, визначених договором оренди, як-то своєчасна сплата орендної плати та відповідальність за її несвоєчасну сплату, необхідність поновлення даних агроекологічного паспорта, та відповідальність за ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини тощо.

Судом також встановлено, що Позивач набув права тимчасового користування земельною ділянкою на умовах суборенди. При цьому, право суборенди земельної ділянки є похідним від права оренди земельної ділянки та не існує поза існуванням права оренди; наявність договору суборенди за загальними правилами не може обмежувати чи перешкоджати реалізації Орендарем його волевиявлення на зміну чи припинення орендних правовідносин. Разом з тим, підстави позову, наведені Позивачем, про допущені порушення чинного законодавства при припиненні права оренди стосуються прав фермерського господарства "Олена-5", а не Позивача, чиї права як суборендаря припинилися в силу приписів законодавства з припиненням основних, орендних правовідносин. Проте, Фермерське господарство "Олена-5" добровільно відмовилось від права користування земельною ділянкою. В процесі розгляду справи Відповідач - 2 підтвердив наявність волевиявлення щодо припинення правовідносин за договором оренди від 14.04.2011 р., так само як і інша сторона правовідносин - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

В обгрунтування своїх позовних вимог, Фермерське господарство "Авілан" посилалося на те, що 15.11.2012 р. між фермерським господарством "Олена-5" (Орендар) та фермерським господарством "Авілан" (Суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки площею 95,43 га, кадастровий номер :02:000:9010, за умовами якого Орендар, у користуванні якого на підставі договору оренди від 14.04.2011 р., укладеного з Бобринецькою районною державною адміністрацією, перебувала вказана земельна ділянка, надає, а Суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Строк дії договору суборенди у відповідності до умов пункту 8 - до 25.05.2021 р., у межах дії строку оренди. Право оренди та суборенди було зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як стало відомо Позивачеві, 17.09.2019 р. право оренди та суборенди на земельну ділянку було припинено на підставі рішення державного реєстратора Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Кундас Вікторії Андріївни. Підставою для прийняття вказаних рішень вказана нотаріально посвідчена заява фермерського господарства "Олена-5" про надання згоди на вилучення земельної ділянки для подальшої передачі її у приватну власність учасникам антитерористичної операції. За переконанням Позивача, такі дії відповідачів позбавляють Позивача права користування земельною ділянкою, за захистом якого Позивач звертається до суду.

Позивач, зокрема просить суд визнання протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та поновити записи про оренду земельної ділянки та суборенду земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Частиною першою статті 10 цього Закону передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав.

Позивач у цій справі прагне скасування рішень державного реєстратора з підстав на його думку неправомірних дій фермерського господарства "Олена-5" про надання згоди на вилучення земельної ділянки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України добровільна відмова від права користування земельною ділянкою є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

У разі, коли орендар вважає, що його права щодо земельної ділянки порушені рішеннями уповноваженого органу, він вправі звертатися за їх захистом відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 152 Земельного кодексу України.

За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 ( справа про охоронюваний законом інтерес ) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі № 923/364/19, від 16.06.2020 р. у справі № 904/1221/19.

Оцінюючи належність обраного Позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 р. у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 р. у справі № 905/2260/17.

За змістом частини 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Натомість як вбачається з матеріалів справи Позивач набув права тимчасового користування земельною ділянкою на умовах суборенди. Суборенда земельної ділянки, виходячи з положень ст. 8 Закону України "Про оренду землі" обмежується умовами договору оренди земельної ділянки та не може суперечити йому, а чинність договору суборенди припиняється при припиненні договору оренди земельної ділянки.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції право суборенди земельної ділянки є похідним від права оренди земельної ділянки та не існує поза існуванням права оренди, а наявність договору суборенди за загальними правилами не може обмежувати чи перешкоджати реалізації Орендарем його волевиявлення на зміну чи припинення орендних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що Фермерське господарство "Олена-5" добровільно відмовилось від права користування земельною ділянкою. Разом з цим, в процесі розгляду справи Відповідач - 2 підтвердив наявність волевиявлення щодо припинення правовідносин за договором оренди від 14.04.2011 р., так само як і інша сторона правовідносин - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Крім того, як зазначав сам Позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції - до Державного земельного кадастру був внесений запис про скасування реєстрації спірної земельної ділянки та реєстрації замість неї нових 48 земельних ділянок.

Головне управління Держгеокадастру посилалося на те, що його дії стосовно надання дозволів на розроблення проекту 48 особам є цілком правомірними та такими, що відповідають порядку, визначеному в ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України. В подальшому земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:9010, було поділено та за рахунок її площі сформовано 48 інших. Таким чином, земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:9010, припинила своє існування як об`єкт цивільних прав в розумінні ст. 79-1 ЗК України одночасно зі здійсненням державної реєстрації вищевказаних земельних ділянок, а отже, здійснення дій щодо розпорядження нею або тою чи іншою її часткою не є можливим, так само як і здійснення тих чи інших реєстраційних дій відносно неї в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з місцевим господарським судом, що підстави позову, наведені Позивачем ( чиї права як суборендаря припинилися в силу приписів законодавства з припиненням основних - орендних правовідносин ) про допущені порушення чинного законодавства при припиненні права оренди стосуються прав фермерського господарства "Олена-5" і відновлення його статусу Орендаря призведе до поновлення його відповідних обов`язків, визначених договором оренди, що не відповідає волі останього.

Щодо посилань Скаржника на правову позицію Верховного Суду у постановах від 04.05.2020 р. № 816/1331/17 та від 12.06.2020 р. № 480/303/19, то така стосується інших встановлених у справах обставин, тому така правова позиція не є релевантною для даного спору.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Авілан" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2020 р. у справі № 912/1592/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.11.2020 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус