УХВАЛА

25.11.2020Справа № 910/2026/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у відритому судовому засіданні справу

за зустрічним позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик"

про визнання дій неправомірними

Представники сторін:

від позивача - Перевертун В.Г.,

від відповідача - Таламачук О.М.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" Національного банку України та Державного реєстратора Манюти Сергія Васильовича Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" про скасування рішення державного реєстратора та визнання іпотеки чинною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором було незаконно зареєстровано припинення іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.02.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/2026/19, підготовче засідання призначено на 27.03.2019.

14.03.2019 через загальний відділ діловодства суду від Національного банку України надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик", у якій заявник просить визнати неправомірними дії заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" по припиненню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 7978279 (іпотека Національного банку України) та запису про обтяження за №7976850 (заборона на відчуження нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський район), селищна рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5).

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" щодо вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних записів про іпотеку та про обтяження є неправомірними.

14.03.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

20.03.2019 через загальний відділ діловодства суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла заява про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 прийнято зустрічну позовну заяву Національного банку України до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №910/2026/19.

В підготовче засідання 27.03.2019 з`явилися представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1 - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", відкладено підготовче засідання на 22.04.2019.

07.02.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у якій заявник просить визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК" усієї суми заборгованості за Кредитним договором №120 від 05.12.2014р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" про визнання відсутнім права вимоги у справі № 910/2026/19.

18.04.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив та відзив на зустрічний позов.

19.04.2019 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 відповідь на відзив на первісний позов та відзив на зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" у справі № 910/2026/19 залишено без розгляду.

22.04.2019 через відділ діловодства суду позивач подав докази направлення копії позову з додатками третій особі та клопотання про зупинення провадження у справі.

22.04.2019 через відділ діловодства суду відповідач-1 подав клопотання про визнання позву Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" завідомо безпідставним та стягнення штрафу, а також клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив та відзиву на зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик".

В підготовче засідання 22.04.2019 з`явились представники позивача, відповідача-1 та третьої особи. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явилися.

Представник позивача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду в апеляційному порядку ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2019.

Представники відповідача-1 та третьої особи заперечили проти зупинення провадження у справі.

19.04.2019 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/2026/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 зупинено провадження у справі № 910/2026/19 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/2026/19.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи до Господарського суду міста Києва ухвалою від 04.07.2019 суд поновив провадження у справі № 910/1005/18, підготовче засідання призначив на 16.10.2019.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" подало касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 у справі № 910/2026/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 зупинено провадження у справі № 910/2026/19 до розгляду в касаційному порядку касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 у справі № 910/2026/19.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи до Господарського суду міста Києва ухвалою від 19.02.2020 суд поновив провадження у справі № 910/2026/19, підготовче засідання призначив на 18.03.2020.

Однак, після поновлення провадження у справі 19.02.2020 до суду надійшов запит Північного апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 910/2026/19 до апеляційної інстанції у зв`язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі № 910/2026/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 зупинено провадження у справі № 910/2026/19 до розгляду в касаційному порядку касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі № 910/2026/19.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи № 910/2026/19 до Господарського суду міста Києва, суд визнав необхідним поновити провадження у справі та призначив підготовче засідання на 09.11.2020.

03.11.2020 через відділ діловодства суду Національний банк України подав заяву про закриття провадження в частині первісного позову.

В підготовче засідання 09.11.2020 з`явилися представники позивача, відполвдіача-1 та третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 закрито провадження у справі №910/2026/19 в частині первісного позову.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження, розгляд справи по суті за зустрічним позовом призначити на 25.11.2020.

18.11.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про постановлення окремо ухвали.

24.11.2020 на електронну пошту суду та надійшло 25.11.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання про закриття провадження у справі та пояснення на зустрічну позовну заяву.

В судове засідання 25.11.2020 з`явилися представники сторін.

Представник позивача підтримав клопотання про постановлення окремої ухвали, просив повідомити прокуратуру Одеської області про наявність в діях державного реєстратора Манюти Сергія Васильовича Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а також підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання позивача про постановлення окремої ухвали, суд ухвалив відмовити у його задоволенні як необґрунтованого, оскільки вчинення відповідних процесуальних дій є дискреційним правом суду, яке ним реалізовується у разі наявності обставин визначених статтею 246 ГПК України, яких в даному випадку не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову Національного банку України є визнання неправомірними дій заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" по припиненню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 7978279 (іпотека Національного банку України) та запису про обтяження за №7976850 (заборона на відчуження нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський район), селищна рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5).

Вказану вимогу позивач обґрунтовував тим, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" щодо вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних записів про іпотеку та про обтяження є неправомірними.

Завданням суду при здійсненні правосуддя згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб. Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено у ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом положень вказаних норм правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом відкриття провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Як зазначалося вище, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Однак, вимога про визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження не може бути предметом позову, оскільки такі фактичні обставини встановлюються судом на підставі відповідних доказів при розгляді іншого спору, наприклад, пов`язаного з вилученням відповідних записів тощо, тобто, можуть бути використані для захисту інших прав або інтересів.

Так, предметом позову не може бути встановлення обставин, зокрема, обставин неправомірності дій особи, оскільки вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, так як до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки господарські суди відкривають провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Натомість, заявлена позивачем у цій справі вимога про визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження не приводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Суд звертається до правових висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16.

З урахуванням викладеного вище суд зазначає, що вимога позивача у цій справі щодо визнання дій відповідача неправомірними не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством, і, як наслідок, не приводить до поновлення порушеного права позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку про неможливість розгляду вказаної вимоги у господарському суді, що є підставою для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, клопотання відповідача підлягає задоволенню, а провадження у справі № 910/2026/19 за зустрічним позовом Національного банку України про визнання неправомірними дій заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" по припиненню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 7978279 (іпотека Національного банку України) та запису про обтяження за №7976850 (заборона на відчуження нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський район), селищна рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5), підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, позивачу підлягає поверненню сплачена ним сума судового збору в разі подання ним відповідного клопотання в порядку приписів ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 231, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 910/2026/19 за зустрічним позовом Національного банку України про визнання неправомірними дій заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" по припиненню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 7978279 (іпотека Національного банку України) та запису про обтяження за №7976850 (заборона на відчуження нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський район), селищна рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5).

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 30.11.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко