номер провадження справи 27/197/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2020 Справа № 908/2783/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Дроздова С.С., при секретарі Шолоховій С.В., розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справі № 908/2783/18

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000 м. Дніпро, вул. Центральна, 6, )

відповідача 2: Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168, )

про стягнення 465 950 грн. 00 коп.

За участю

представника заявника: Дерновський М.Є., довіреність № 04-10-10-10/9111 від 07.08.2020

представника позивача: Лясковець О.В., посвідчення водія НОМЕР_2 від 09.12.2008

представника відповідача-1: Гончарова Я.М., посвідчення № 8 від 09.09.2019,

Сивоконь А.І., витяг з реєстру

представника відповідача-2: не прибув

УСТАНОВИВ:

16.11.2020 року до Господарського суду Запорізької області від Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надійшла заява, відповідно до якої заявник просить суд змінити порядок виконання рішення господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 по справі № 908/2783/18, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 465 950 грн. 00 коп. боргу.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2020, заяву передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою від 17.11.2020 заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справі № 908/2783/18 суддею Дроздовою С.С. прийнято до розгляду. Засідання суду призначено на 25.11.2020.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду заяви здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме, комплексу «Акорд».

Представник заявника в судовому засіданні 25.11.2020 підтримав вимоги викладені в заяві, просив суд її задовольнити.

Позивач 24.11.2020 надав суду через систему «Електронний суд» відзив на заяву, відповідно до якого просив суд заяву повернути заявнику. В судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 25.11.2020 підтримав заяву, про що зазначено в письмових поясненнях вих. № 10-11-06755 від 23.11.2020 (вих. № 23023/08-08/20 від 24.11.2020).

Представник відповідача 2 в судове засідання 25.11.2020 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду даної заяви були повідомлені належним чином.

Частиною 2 ст. 331 ГПК України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неявка представника відповідача-2 не перешкоджає вирішенню заяви про зміну порядку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справі № 908/2783/18.

Розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019р. у справі № 908/2783/18, матеріали заяви та обставини справи суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області та Управління Державної казначейської служби України задоволено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області через Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області на користь ОСОБА_1 465950 грн. 00 коп. боргу.

На виконання вказаного вище рішення 31.05.2019 видано відповідний наказ.

Заявник в своїй заяві посилається на те, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2019 № 908/2783/18 задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні та зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справі № 908/2783/18 та здійснено заміну боржника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50, ) на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ). Станом на 05.10.2020 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на виконанні перебуває наказ Господарського суду Запорізької області від 31.05.2019 по справі № 908/2783/18 щодо стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на користь ОСОБА_1 465 950,00 грн. боргу. Відповідно до п.п. 3, 26 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ 03.08.2011 № 845 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення судом), рішення про стягнення коштів державного бюджету або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів; безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишки коштів на рахунках). Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є уповноваженим державою органом, що здійснює списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ), на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, на виконання судових рішень про повернення коштів, перерахованих до Державного бюджету України як оплати за державне майно під час його приватизації. Інформація щодо зарахування коштів не на рахунки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, а на рахунки державного бюджету підтверджується платіжними дорученнями № 1262 від 25.07.2005 у розмірі 7 057,92 грн., № 1260 від 25.07.2005 на суму 7 456,92 грн., № 84 від 17.01.2006 у розмірі 6 658,80 грн. та № 356 від 21.02.2006 на суму 66 588,20 грн. Листами Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях було повідомлено про неможливість визначення КПКВ та номер рахунку КЕКВ, за яким необхідно здійснити безспірне стягнення коштів на виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 31.05.2019 по справі № 908/2783/18. На підставі викладеного вважає, що здійснити виконання рішення суду від 06.05.2019 № 908/2783/19 не вбачається можливим, у зв`язку з чим ГУДКУ у Дніпропетровській області просить змінити порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 465 950,00 грн. боргу.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода па обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

З наведеної норми слідує, що підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому господарський суд оцінює докази, що підтверджують зазначені у заяві обставини щодо неможливості чи утруднення виконання рішення. В силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок подання відповідних доказів покладається на заявника.

Приписами п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз`яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

В основу судового акту про зміну способу і порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про неможливість виконання рішення у вказаний спосіб.

Між тим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45).

Безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання казначейством та його територіальними управліннями рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (п. 2 Порядку виконання рішень).

Згідно з цією нормою боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, під час розгляду справ судами України Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду повинні використовуватися як джерела права.

Згідно з преамбулою та ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 Совтрансавто-Холдінг проти України, а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області посилається на неможливість виконання рішення суду внаслідок повідомлення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях відповідними листами про неможливість визначення КПКВ та номеру рахунку КЕКС, за яким необхідно здійснити безспірне стягнення коштів на виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 31.05.2019 по справі № 908/2783/18.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доводи заявника викладені у заяві не приймаються судом до уваги, оскільки заявником не доведено існування обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення та не надано суду належних та відповідних доказів в підтвердження обставин викладених у заяві.

Крім цього суд зазначає, що заявник фактично в частині стягнення грошових коштів просить змінити боржника в зобов`язанні, що фактично змінює його суть та не відповідає ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 06.05.2019р. у справі № 908/2783/18, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 465 950 грн. 00 коп. боргу.

Керуючись ст. ст. 42, 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019р. у справі № 908/2783/18 відмовити.

Ухвалу оголошено в судовому засіданні 25.11.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.11.2020.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Повний текст ухвали розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова