ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року

м. Черкаси справа № 925/1254/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Рева С.В. за довіреністю, відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Фермерського господарства Даум до Вершацької сільської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов в якому позивач просить визнати за набувальною давністю за Фермерським господарством Даум (с. Вершаці, Чигиринський район, Черкаська область, 20943, код 33731143) право власності на нерухоме майно загальною площею 1115,8 кв.м., а саме:

- будівлю тваринницького приміщення А-1;

- прибудову а;

- прибудову а1,

що розташовані за адресою: вул. Стежка, 46, с. Вершаці, Чигиринський район, Черкаська область.

Позов обґрунтований тим, що заволодіння позивачем майном було добросовісне, але неправомірне та без титульне, і в подальшому позивач був впевнений у наявності у нього права, достатнього для оформлення права власності на нерухоме майно. На думку позивача, жоден нормативний акт не забороняє набуття права власності на майно за набувальною давністю цього нерухомого майна.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.10.2020 судове засідання призначено на 10:30 год. 12 листопада 2020 р.

Відповідач відзиву на позов не надав.

09.10.2020 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Щодо вирішення спору у справі, то відповідач поклався на розсуд суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

У 2005 році між позивачем - Фермерським господарством «Даум» та Спілкою громадян-співвласників майна реорганізованого КП «Перемога», було досягнуто усної домовленості щодо користування будівлею Карантинника, який розташований за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Вершаці, вул. Стежка, 46.

25.03.2010 між тими ж сторонами, було досягнуто згоди щодо відчуження останнім корпусу Карантинника, що розташований за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Вершаці, (вул. Стежка, 46).

На виконання цієї домовленості, сторонами була підписана накладна №110 від 25.03.2010 та квитанція до прибуткового касового ордеру серії АААП, про прийняття Спілкою громадян-співвласників майна реорганізованого КП «Перемога» 4000 грн. за корпус Карантинника.

Тобто, позивач в подальшому вважав, що після оплати грошових коштів зазначеного нерухомого майна, став його власником.

Проте, здійснення дій, передбачених чинним законодавством України щодо оформлення права власності на майно, сторони не здійснили.

В подальшому Спілка громадян-співвласників майна реорганізованого КП «Перемога» (, адреса: Україна, 20943, Черкаська обл., Чигиринський р-н, село Вершаці.) припинила своє існування.

З 25.03.2010 та станом на час розгляду спору позивач володіє та відкрито використовує в поточній діяльності господарства приміщення вищевказаного корпусу Карантинника, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вершацької Сільської ради Чигиринського району, Черкаської області №306 від 26.03.2018.

15.12.2015 КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на зазначену виробничу будівлю тваринницького приміщення.

27.05.2019 Вершацькою сільською радою, Чигиринського району. Черкаської області було прийняте рішення №38-5,УП про надання дозволу на розроблення проекту відводу земельної ділянки щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , орієнтовною площею 10 га, в адмінмежах Вершацької сільської ради.

05.09.2020 позивачем отримано Висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, з якого вбачається, що величина ринкової вартості, отримана в результаті оцінки (з ПДВ) становить 223160 грн.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Частиною 1 статті 345 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

Відповідно до частин 1-3 статті 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Судова практика щодо набувальної давності визначає основні критерії та ознаки майна і відповідних правовідносин, зокрема Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 09.04.2019 по справі № 920/999/16.

Так, правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

Відтак йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вищевказаних умов у сукупності.

За змістом частини 1 статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі N 910/17274/17).

Оцінивши наявні у справі докази та виходячи із приписів наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Зокрема, вказане нерухоме майно є законним, воно не вилучене з цивільного обороту. Набуте вказане майно добросовісно, тобто спочатку здійснювалось володіння і користування чужим майном на одній земельній ділянці з попереднім власником майна, яка належала Спілці громадян-співвласників майна реорганізованого КП «Перемога», а в подальшому відбувалось володіння позивачем і користування безхазяйним майном, з 25.03.2010.

Підтвердженням користування позивачем будівлею тваринницького приміщення є:

- технічний паспорт на виробничу будівлю тваринницького приміщення від 15.12.2015,

- довідка виконкому Вершацької сільської ради Чигиринського району від 26.03.2018 № 306 про використання позивачем цієї будівлі для ведення фермерського господарства з 2005 року,

- Висновок, здійснений ТОВ «Земельне бюро» про ринкову вартість об`єкта оцінки від 05.09.2020.

Вказаним майном позивач володів без достатньої правової підстави, безтитульно, не маючи будь-якого договору з попереднім власником щодо володіння або користування ним.

Позивач володів вказаним нерухомим майном відкрито. Володіння було безперервним, тобто майно використовувалось у господарській діяльності позивача постійно з моменту початку безтитульного володіння, тобто з 2005 року по теперішній час.

Претензій на вказане нерухоме майно відповідачем не заявлено, який за законодавством веде облік безхазяйного майна.

Тобто у конкретних правовідносинах щодо набуття нерухомого майна позивачем існують всі зазначені вище ознаки в сукупності.

Визначення відповідачем по справі саме органу місцевого самоврядування Вершацької сільської ради обумовлено тим, що з 25.03.2010 вказане майно фактично стало безхазяйним, і в силу наведених норм закону береться на облік за заявою органу місцевого самоврядування, який має право після спливу одного року після взяття на облік, отримати це майно у комунальну власність за рішенням суду.

Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про те, що у позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Фермерським господарством Даум (с. Вершаці, Чигиринський район, Черкаська область, 20943, ) право власності за набувальною давністю на наступне нерухоме майно загальною площею 1115,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Стежка, 46, с. Вершаці, Чигиринський район, Черкаська область:

- будівлю тваринницького приміщення А-1;

- прибудову а;

- прибудову а1.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.12.2020.

Суддя К.І. Довгань