УХВАЛА

26 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 914/835/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Енергоремонт" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 (головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Желік М.Б.) та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 (суддя Мазовіта А.Б.) у справі № 914/835/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Енергоремонт"

про стягнення 4 299 735,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Центр Енергоремонт" втретє надіслало безпосередньо на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі № 914/835/19 після повернення вдруге поданої касаційної скарги на зазначені судові рішення ухвалою Верховного Суду від 29.10.2020 на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

В тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що ухвалою Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №914/835/19 Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Центр Енергоремонт" було поновлено строк на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі № 914/835/19, а касаційну скаргу було повернуто через порушення вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Посилаючись на приписи статей 113, 114, 174, 292 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що у разі подання повторної касаційної скарги після усунення недоліків, така скарга повинна бути подана також в межах встановленого законом 10-ти денного строку для усунення недоліків з дня вручення ухвали про повернення касаційної скарги, оскільки іншого строку на усунення недоліків Господарським процесуальним кодексом України не встановлено.

За таких обставин, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження у справі та прийняти касаційну скаргу до розгляду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується з наявністю саме поважних причин його пропуску, поважними причинами його пропуску визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Лише факт подання стороною заяви про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Так, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що у разі подання повторної касаційної скарги після усунення недоліків, така скарга повинна бути подана невідкладно, але в межах встановленого законом 10-ти денного строку для усунення недоліків з дня вручення ухвали про повернення касаційної скарги, оскільки іншого строку на усунення недоліків Господарським процесуальним кодексом України не встановлено.

Проте, у поданому клопотанні скаржник не зазначає обставин щодо поважності причин неналежного виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26.08.2020 про залишення касаційної без руху в частині усунення недоліків щодо визначення підстави (підстав) касаційного оскарження судового рішення, як передбачено вимогами частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, повернення касаційної скарги у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги відповідно до вимог процесуального закону, не свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки судом в ухвалі Верховного Суду від 26.08.2020 детально було зазначено недоліки касаційної скарги, спосіб і строк їх усунення, а саме належне виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в частині змісту касаційної скарги.

Разом з тим, скаржником не надано доказів, які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили усунути недоліки касаційної скарги належним чином у спосіб, встановлених судом в ухвалі суду про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає неповажними підстави, наведені скаржником в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та відмовляє у задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для можливості надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення строку з додаванням відповідних доказів.

Матеріали з усунення недоліків слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Окрім цього, відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У доводах даної касаційної скарги зазначено про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Скаржником визначено підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, скаржник у касаційній скарзі зазначає також іншу підставу (стр. 8 абз. 2 к/с вих. № 249 від 03.11.2020), а саме те, що судами в порушення норм процесуального права на надано належної правової оцінки листу за вих. № Е-01-11/396 від 05.10.2017 щодо поставки трансформатора, який був надісланий позивачем цінним листом з описом вкладення 06.10.2017 і згідно з яким суд першої та апеляційної інстанції здійснювали розрахунок штрафних санкцій, однак жодних доказів отримання цього листа відповідачем у матеріалах справи немає, так само як і відсутня інформація, чи зазначений лист був отриманий відповідачем взагалі.

Однак, у поданій касаційній скарзі в цій частині не зазначено норму Господарського процесуального кодексу України, яку на думку скаржника, порушено судом, в чому полягає її порушення, а також не визначено відповідну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Системний аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, скаржником не виконано вимоги пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в цій частині скарги, а тому, враховуючи доводи касаційної скарги, необхідно зазначити норму процесуального закону, яку, на думку скаржника, порушено судом, в чому полягає її порушення, а також визначити відповідну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену статтею 287 цього Кодексу, усунути цей недолік у спосіб, визначений судом, а саме протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду касаційну скаргу в новій редакції.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

При цьому, касаційну скаргу в новій редакції слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції позивачу у справі.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Підсумовуючи вище викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції:

1) клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення строку з доданням відповідних доказів;

2) касаційну скаргу в новій редакції з усуненням вищенаведених недоліків;

3) докази надіслання копії клопотання (заяви) та касаційної скарги в новій редакції іншому учаснику справи.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави, наведені у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Енергоремонт" про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Енергоремонт" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі № 914/835/19 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

4. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.