ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/176/20)
Провадження №13/913/176/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В. при секретарі судового засідання Паті А.С. розглянувши справу за позовом
про зняття арешту з майна.
За участю представників сторін:
від позивача (в режимі відеоконференції): Мотигіна Ю.В., наказ №120к від 17.11.2020;
від відповідача-1 (в режимі відеоконференції): Подкова І.Л., наказ №1737к-03 від 16.11.2020
від відповідача-2 (в режимі відеоконференції): адвокат Гордій Р.А., довіреність №50 від 01.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8111/10 від 18.07.2019;
від третьої особи-1: представник не прибув;
від третьої особи-2: представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю Луганськобленерго (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання (далі відповідач-1) та Державного підприємства Енергоринок (далі відповідач-2) про зняття арешту з майна, в якому просить суд зняти арешт, накладений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 19.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби), від 20.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно), від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби) й від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на сільськогосподарську техніку), та скасувати розшук, оголошений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 20.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів) та від 27.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів), винесених у межах виконавчого провадження №59826352, щодо наступних транспортних засобів, що належать ТОВ ЛУГАНСЬКОБЛЕНЕРГО:
2. УАЗ-2206, НОМЕР_3 , автобус, НОМЕР_4 ;
3. УАЗ-2206 НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , автобус, НОМЕР_7 ;
4. SKODA SUPER В, НОМЕР_8 , легковий, НОМЕР_9 ;
5. TOYOTA PRADO, НОМЕР_10 , легковий, НОМЕР_11 ;
6. SKODA SUPER В, НОМЕР_12 , легковий, НОМЕР_13 ;
7. ГАЗ-66 ЭТЛ-3502, НОМЕР_14 , вантажний, НОМЕР_15 ;
8. ЗИЛ-131 ТВ 26Е, НОМЕР_16 , вантажний, XTZ131000Н0776903;
10. ГАЗ-3110, НОМЕР_18 , легковий, НОМЕР_19 ;
12. ЗИЛ-ММЗ-4502, НОМЕР_23 , вантажний, № шасі: НОМЕР_24 ;
14. УАЗ-2206, НОМЕР_27 , автобус, НОМЕР_28 ;
15. ГАЗ-3307, НОМЕР_29 , вантажний, XTH330700N1432121;
16. ИЖ-2717-90, НОМЕР_30 , легковий, НОМЕР_31 ;
17. УАЗ-3909, НОМЕР_32 , легковий, НОМЕР_33 ;
18. УАЗ-2206, НОМЕР_34 , автобус, НОМЕР_35 ;
19. ЗИЛ-433362, НОМЕР_36 , вантажний, ХТС433362Р3401793;
21. УАЗ-3909, НОМЕР_39 , легковий, НОМЕР_40 ;
22. УАЗ-3909, НОМЕР_41 , вантажний, НОМЕР_42 ;
23. УАЗ-2206, НОМЕР_43 , автобус, НОМЕР_44 ;
24. ЗИЛ-131, НОМЕР_45 , вантажний, ХТС131000М0934568;
25. ИЖ-2717-90, НОМЕР_46 , легковий, НОМЕР_47 ;
27. ГАЗ-3307, НОМЕР_50 , вантажний, ХТН330700Р1436903;
28. УАЗ-2206, НОМЕР_51 , автобус, ХТТ220606Т0018470;
29. УАЗ-3909 НОМЕР_52 , НОМЕР_53 , вантажний, НОМЕР_54 ;
32. ГАЗ-66, НОМЕР_59 , вантажний, НОМЕР_60 ;
33. ВАЗ-2107, НОМЕР_61 , легковий, НОМЕР_62 ;
34. УАЗ-3909, НОМЕР_63 , вантажний, НОМЕР_64 ;
35. УАЗ-3303, НОМЕР_65 , вантажний, НОМЕР_66 ;
36. УАЗ-2206 НОМЕР_5 , НОМЕР_67 , автобус, НОМЕР_68 ;
37. ВАЗ 2107, НОМЕР_61 , вантажний, НОМЕР_62 ;
39. УАЗ-3909, НОМЕР_71 , легковий, НОМЕР_72 ;
40. БУК-150К, 1992 року випуску, № двигуна НОМЕР_73 , машина бурильно-кранова заводський № НОМЕР_74 ;
41. ММЗ-771Б, 1985 року випуску, причіп, заводський № НОМЕР_75 ;
42. Т-150К, 1988 року випуску, № двигуна НОМЕР_76 , трактор колісний, заводський № НОМЕР_77 ;
43. Автонавантажувач 41.015, 2000 року випуску, НОМЕР_78 № двигуна НОМЕР_79 , автонавантажувач 41.015, заводський № 6552;
44. Автонавантажувач ДВ 1792.33.20, 1989 року випуску, НОМЕР_80 № двигуна НОМЕР_81 , автонавантажувач ДВ 1792.33.20, заводський № НОМЕР_82 ;
45. ГКБ-8350, 1972 року випуску, НОМЕР_83 , причіп, заводський № НОМЕР_84 ;
46. ЧМЗАП837900, НОМЕР_85 , причіп, заводський № НОМЕР_86 ;
47. 1-Р-3, 1987 року випуску, НОМЕР_87 , причіп-розпуск, заводський № НОМЕР_88 .
Також, просить стягнути з Відповідачів на користь Позивача сплачений судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим Андрієм Валерійовичем відкрито зведене виконавче провадження №59826352 про примусове виконання наказу Господарського суду Луганської області від 28.09.2018 р. у справі №913/960/17. В рамках вказаного виконавчого провадження було винесено постанови від 19.08.2019 р. про накладення арешту на майно боржника (щодо арешту транспортних засобів), від 20.08.2019 р. про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів), від 20.08.2019 р. про накладення арешту на майно боржника (щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно) та від 27.08.2019 р. про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів).
Проте, частина транспортних засобів на які накладено арешт і які були оголошені у розшук, не є власністю відповідача-1. Зазначені транспортні засоби належать на праві приватної власності позивачу.
Відповідно до рішення учасників ТОВ Луганськобленерго, яке було оформлено, протоколом загальних зборів учасників ТОВ Луганськобленерго від 18.12.2014 р., ТОВ Луганське енергетичне об`єднання, в якості статутного капіталу ТОВ Луганськобленерго, передало в статутний капітал ТОВ Луганськобленерго у тому числі і зазначені транспортні засоби. Передача транспортних засобів до статутного капіталу позивача відповідно до акту приймання-передачі майна в статутний капітал ТОВ Луганськобленерго від 26.12.2014 р.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.03.2020 позовна заява №913/176/20 передана для розгляду Господарським судом Луганської області тим самим складом суду, що і справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання №913/567/19 (суддя Яресько Б.В.)
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.03.2020 р. суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськобленерго, до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання та до відповідача 2 Державного підприємства Енергоринок , про зняття арешту з майна без руху.
06.04.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшло клопотання позивача №280 від 03.04.2020 р. про усунення недоліків позовної заяви, за якою позивач надав докази доплати судового збору у сумі 2102 грн 00 коп.
Ухвалою від 06.04.2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, якій віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, дата призначення справи до судового розгляду в підготовчому засіданні буде визначена окремою ухвалою Господарського суду Луганської області після закінчення карантину встановленого Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 №211(зі наступними змінами).
Ухвалою від 25.08.2020 р. суд призначив розгляд справи до судового розгляду в підготовчому провадженні на 21 вересня 2020 року.
10 вересня 2020 року на адресу Господарського суду Луганської області надійшла відповідь позивача від 04 вересня 2020 року №134-01/04/09 на відзив ДП "Енергоринок", за яким позивач не погоджується з відзивом відповідача-2 та просить суд позовну заяву ТОВ "Луганськобленерго" до ТОВ "Енергоринок", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович про зняття арешту з майна задовольнити повністю.
21 вересня 2020 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача-2 від 18.09.2020 р. №01/22-4331 на відповідь на відзив ТОВ "Луганськобленерго", за яким відповідач-2 просить суд закрити провадження у справі №913/567/19(913/176/20) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", Державного підприємства "Енергоринок" про зняття арешту з майна, на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Також просить суд у випадку розгляду судом по суті позовної заяви ТОВ "Луганськобленерго" у справі №913/567/19(913/176/20), ДП "Енергоринок" просить суд відмовити у задоволенні такого позову повністю.
21.09.2020 р. в судовому засіданні були присутні представник Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськобленерго, Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання та Державного підприємства Енергоринок.
Ухвалою від 21.09.2020 р. судом залучено Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича та Міністерство юстиції України до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
06.10.2020 р. в судове засідання були присутні представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.
Ухвалою суду від 06.10.2020 р. суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав підготовче судове засідання на 26.10.2020 р.
23.10.2020 р. на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача від 22 жовтня 2020 р. №196-01/22/10.
26.10.2020 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача-1 від 26.10.2020 р. №б/н, за яким, просить суд провести судове засідання, призначене на 26.10.2020 р., без участі представника ТОВ Луганське енергетичне об`єднання.
26.10.2020 р. в судове засідання прибули представники позивача та представник відповідача.
Ухвалою від 26.10.2020 р. суд закрив підготовче провадження у справі №913/567/19(913/176/20) та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.11.2020 р.
16.11.2020 р. на пошту суду надійшли пояснення Міністерства юстиції України від 13.11.2020 р. №09-18/20, за яким просять ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та просять слухати справу за відсутності особи, яка діє від імені та в інтересах Міністерства юстиції України.
16.11.2020 р. в судове засідання в режимі відеоконференції були присутні представник позивача та відповідача-1.
Представник відповідача-2 не зміг прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" у зв`язку з відсутністю зображення та звуку при з`єднанні з учасником справи.
Судом була оголошена перерва до 30.11.2020 р.
У судовому засіданні 30.11.2020 р. прийняли участь представники позивача та відповідачів.
Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач 1 позов визнає, відповідач 2 проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у відзиві та поясненнях.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд установив наступне.
Відповідно до рішення учасників ТОВ "Луганськобленерго", яке було оформлено протоколом загальних зборів учасників товариства від 18.12.2014, в якості свого внеску в статутний фонд ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" передало майно (майно, зазначене у додатку до протоколу Загальних зборів учасників товариства від 18.12.2014), зокрема спірне, відповідно до акту приймання-передачі майна в статутний капітал ТОВ "Луганськобленерго" від 26.12.2014.
18.12.2014 р. відбулись загальні збори учасників ТОВ «Луганськобленерго», на яких вирішено збільшити розмір статутного капіталу ТОВ «Луганськобленерго» на 883 455 410 грн 40 коп.; збільшено розмір статутного капіталу ТОВ «Луганськобленерго» за рахунок вкладу ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» у формі майна загальної вартістю 883 455 410 грн 40 коп. з ПДВ; надати згоду на придбання ТОВ Луганське енергетичне об`єднання частки у статутному капіталі ТОВ Луганськобленерго у розмірі 883 455 410 грн 40 коп. шляхом внесення ТОВ Луганське енергетичне об`єднання до статутного капіталу ТОВ Луганськобленерго майна загальною вартістю 883 455 410 грн 40 коп.; погодити грошову оцінку вкладу ТОВ Луганське енергетичне об`єднання у розмірі 883 455 410 грн 40 коп.
Передача оформлена Актом приймання-передачі майна в статутний капітал ТОВ Луганськобленерго від 26.12.2014 р.
В акті зазначено, що майно передається згідно додатку №1 Основні засоби, додатку №2 Об`єкти незавершеного будівництва, додатку №3 Малоцінні необоротні матеріальні активи, додатку №4 Обладнання та додатку №5 Записи. У тому числі ТОВ Луганське енергетичне об`єднання передало до статутного фонду
Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. по справі № 913/1162/16 було визнано з 26.12.2014 за Товариством з обмеженою відповідальністю Луганськобленерго право власності на майно, яке відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Луганськобленерго» від 18.12.2014 р. було внесене в статутний фонд ТОВ Луганськобленерго згідно з актом приймання-передачі майна в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськобленерго від 26.12.2014.

Позивач не здійснив державної реєстрації спірного майна за собою відповідно до Закону України "Про дорожній рух" та п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації),зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

В межах виконавчого провадження № 59826352 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. № 913/1162/16 щодо стягнення боргу з ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на користь ДП «Енергоринок» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем були винесені постанови від 19.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби), від 20.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно), від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби), від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на сільськогосподарську техніку), та оголошений розшук майна на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 20.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів) та від 27.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів) в яких зокрема зазначене спірне майно, що належить позивачу.

Листом від 27.09.2019 р. № 01-19/2/252 ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» повідомило позивача про прийняття зазначених постанов про розшук та арешт майна у тому числі транспортні засоби належні ТОВ «Луганськобленерго».

Позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванову А.В. з листом № 182-01/10/10 від 10.10.2019 р. з проханням скасувати вказані постанови в частині транспортних засобів, що належать на праві власності ТОВ «Луганськобленерго».

Листом від 29.10.2019 р. № 1632-59826352/19 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. зазначив, що неможливо встановити належність транспортних засобів, вони зареєстровані за боржником ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування арешту та розшуку.

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд зняти арешт, накладений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 19.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби), від 20.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно), від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби) та від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на сільськогосподарську техніку), та скасувати розшук, оголошений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 20.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів) та від 27.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів), винесених у межах виконавчого провадження №59826352, щодо транспортних засобів, що йому належать.

В обґрунтування позивач посилається на те, що спірне майно належить йому, він не стороною виконавчого провадження № 59826352, та не є відповідно боржником. Арешт та оголошення розшуку майна належного позивачу порушує його право розпоряджатися та користуватися спірним майном. Позивач посилається також на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 02.10.2018 р. по справі № 916/3108/17, та від 21.05.2019 р. № 912/1426/18, від 30.05.2019 р. у справі № 908/1532/18, № 922/1334/17 від 21.02.2018 р., та Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 р. по справі № 823/359/18 та 11.12.2019 у справі № 826/12775/15.

Перший відповідач позовні вимоги визнає.

Другий відповідач проти задоволення позову заперечує, зокрема посилаючись на те, що спір є публічно-правовим та не підлягає розгляду в господарському суді, відсутня як предметна так і суб`єктивна юрисдикція для розгляду даного спору, спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 823/359/18 від 27.03.2019 р.

Другий відповідач зазначає, що позивачем не заявлена вимога про визнання права власності на спірне майно, спір про право власності відсутній, а обраний спосіб захисту не відповідає концепції спеціальної норми права ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, не здійснивши реєстрацію спірних транспортних засобів позивач сам позбавив себе права ними розпоряджатися і відповідно арешт та оголошення їх у розшук не може порушити його права.

Також другий відповідач звертає увагу на те, що вказані постанови винесені приватним виконавцем у відповідності до вимог законодавства України.

Другий відповідач вказує, що задоволення позову призведе до можливості реєстрації спірного майна за позивачем та відповідно зменшенню активів першого відповідача відносно якого порушена справа про банкрутство.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України, зазначило, що законодавством не віднесено до його компетенції поновлення порушених прав та інтересів позивача та рішення суду у цій справі не може вплинути на права та обов`язки Мін`юсту.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Право власності позивача на спірне майно підтверджено рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. по справі № 913/1162/16

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт із такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Накладення арешту та оголошення спірного майна у розшук порушує право позивача на користування та розпорядження ним.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими.

Стосовно доводів другого відповідача суд зазначає наступне.

Предметом позову по справі є зняття арешту накладеного приватним виконавцем на майно позивача, який не є учасником виконавчого провадження та скасування розшуку зазначеного майна.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, дотримуючись правил підвідомчості.

Таким чином, для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.

Спір з приводу зняття арешту з майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку господарського судочинства з врахуванням суб`єктів спору.

Аналогічний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №658/715/16-ц, від 13 березня 2019 року у справах №815/2969/16 та №815/615/16-ц.

Суд звертає увагу, що державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видається за можливе, відповідно позивач є власником спірного майна і правомірно звернувся з позовом щодо усунення перешкод в реалізації права власності.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2016 р. по справі № 913/1162/16 було визнано з 26.12.2014 за Товариством з обмеженою відповідальністю Луганськобленерго право власності на спірне майно. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено:

"Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

За таких обставин посилання другого відповідача, що задоволення позову на його думку призведе до зменшення активів боржника у справі про банкрутство не може бути прийняте до уваги.

Стосовно інших доводів сторін, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача, оскільки спір виник внаслідок несвоєчасної реєстрації ним спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 120, 176, 177, 185, 195, 231, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зняти арешт, накладений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 19.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби), від 20.08.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно), від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби) та від 08.10.2019 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на сільськогосподарську техніку), та скасувати розшук, оголошений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 20.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів) та від 27.08.2019 про розшук майна боржника (щодо оголошення в розшук транспортних засобів), винесених у межах виконавчого провадження №59826352, щодо наступних транспортних засобів, що належать ТОВ ЛУГАНСЬКОБЛЕНЕРГО:

УАЗ-22069, НОМЕР_1 , інший трн. засіб, НОМЕР_2 ;

УАЗ-2206, НОМЕР_3 , автобус, НОМЕР_4 ;

УАЗ-2206 НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , автобус, НОМЕР_7 ;

SKODA SUPER В, НОМЕР_8 , легковий, НОМЕР_9 ;

TOYOTA PRADO, НОМЕР_10 , легковий, НОМЕР_11 ;

SKODA SUPER В, НОМЕР_12 , легковий, НОМЕР_13 ;

ГАЗ-66 ЭТЛ-3502, НОМЕР_14 , вантажний, ХТН006611N0689930;

ЗИЛ-131 ТВ 26Е, НОМЕР_16 , вантажний, XTZ131000Н0776903;

УАЗ-3909, НОМЕР_17 , легковий, НОМЕР_89 ;

ГАЗ-3110, НОМЕР_18 , легковий, НОМЕР_19 ;

AC U-39094 НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , вантажний, ХТТ3424;

ЗИЛ-ММЗ-4502, НОМЕР_23 , вантажний, № шасі: НОМЕР_24 ;

BA3-21063, НОМЕР_25 , легковий, НОМЕР_26 ;

УАЗ-2206, НОМЕР_27 , автобус, НОМЕР_28 ;

ГАЗ-3307, НОМЕР_29 , вантажний, XTH330700N1432121;

ИЖ-2717-90, НОМЕР_30 , легковий, НОМЕР_31 ;

УАЗ-3909, НОМЕР_32 , легковий, НОМЕР_33 ;

УАЗ-2206, НОМЕР_34 , автобус, НОМЕР_35 ;

ЗИЛ-433362, НОМЕР_36 , вантажний, НОМЕР_90 ;

BA3-21213, НОМЕР_37 , легковий, НОМЕР_38 ;

УАЗ-3909, НОМЕР_39 , легковий, НОМЕР_40 ;

УАЗ-3909, НОМЕР_41 , вантажний, НОМЕР_42 ;

УАЗ-2206, НОМЕР_43 , автобус, НОМЕР_44 ;

ЗИЛ-131, НОМЕР_45 , вантажний, ХТС131000М0934568;

ИЖ-2717-90, НОМЕР_46 , легковий, НОМЕР_47 ;

ГАЗ-32213-224, НОМЕР_48 , автобус, НОМЕР_49 ;

ГАЗ-3307, НОМЕР_50 , вантажний, НОМЕР_91 ;

УАЗ-2206, НОМЕР_51 , автобус, ХТТ220606Т0018470;

УАЗ-3909 ОСТ, НОМЕР_53 , вантажний, НОМЕР_54 ;

УАЗ-31514, НОМЕР_55 , легковий, НОМЕР_56 ;

УАЗ-31514, НОМЕР_57 , легковий, НОМЕР_58 ;

ГАЗ-66, НОМЕР_59 , вантажний, 0373308;

ВАЗ-2107, НОМЕР_61 , легковий, НОМЕР_62 ;

УАЗ-3909, НОМЕР_63 , вантажний, НОМЕР_64 ;

УАЗ-3303, НОМЕР_65 , вантажний, НОМЕР_66 ;

УАЗ-2206 НОМЕР_5 , НОМЕР_67 , автобус, НОМЕР_68 ;

ВАЗ 2107, НОМЕР_61 , вантажний, НОМЕР_62 ;

УАЗ-31514, НОМЕР_69 , легковий, НОМЕР_70 ;

УАЗ-3909, НОМЕР_71 , легковий, НОМЕР_72 ;

БУК-150К, 1992 року випуску, № двигуна НОМЕР_73 , машина бурильно-кранова, заводський № НОМЕР_74 ;

ММЗ-771Б, 1985 року випуску, причіп, заводський № НОМЕР_75 ;

Т-150К, 1988 року випуску, № двигуна НОМЕР_76 , трактор колісний, заводський № НОМЕР_77 ;

Автонавантажувач 41.015, 2000 року випуску, НОМЕР_78 № двигуна НОМЕР_79 , автонавантажувач 41.015, заводський № 6552;

Автонавантажувач ДВ 1792.33.20, 1989 року випуску, НОМЕР_80 № двигуна НОМЕР_81 , автонавантажувач ДВ 1792.33.20, заводський № НОМЕР_82 ;

ГКБ-8350, 1972 року випуску, НОМЕР_83 , причіп, заводський № НОМЕР_84 ;

НОМЕР_92 , НОМЕР_85 , причіп, заводський № НОМЕР_86 ;

1-Р-3, 1987 року випуску, НОМЕР_87 , причіп-розпуск, заводський № НОМЕР_88 .

3. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2020

Суддя Б.В.Яресько