РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 м. КиївСправа № 910/14376/20

За позовом: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО КАР";

про: стягнення 5.057,50 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО КАР" (далі - відповідач) про стягнення 5.057,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснено порушення Статуту залізниць України у вигляді невірного зазначення коду вантажоодержувача, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 5.057,50 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14376/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням відсутності завданих збитків позивачу. Також відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу.

До господарського суду надійшла відповідь позивача на відзив, яка залишена судом без розгляду з підстав, викладених в ухвалі суду від 01.12.2020 № 910/14376/20.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідачем зі станції "Білозір`я" Одеської залізниці за накладною № 40560955 було відправлено вагон № 59267872 з кодом одержувача (графа 5) 3323 на станцію призначення - "Запоріжжя-Кам`янське" Придніпровської залізниці.

При прибутті вагону № 59267872 на станцію призначення було виявлено, що в накладній № 40560955 невірно зазначений код одержувача.

Внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажів, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 5.057,50 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

У відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138) визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата по накладній № 40560955 становить 1.011,50 грн.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, у зв`язку із порушенням відповідачем Статуту залізниць України та Правил оформлення перевізних документів у вигляді невірно зазначеного коду одержувача накладній № 40560955, а сума штрафу в розмірі 5.057,50 грн. грн. підлягає стягненню з відповідача, за розрахунком позивача, який перевірений та визнаний судом вірним.

Заперечення відповідача, викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне:

- понесені позивачем збитки внаслідок невірно зазначеного коду одержувача за накладною № 40560955 не є предметом розгляду даного спору;

- порушення здійснене відповідачем прямо передбачене Статутом залізниць України;

- відповідно до частини 1 статті 42 та частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність;

- приймаючи до уваги розмір боргових зобов`язань відповідача, які вказані в довідці товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" від 19.10.2020 № 69/10-2020, сума штрафу, заявленого позивачем до стягнення, жодним чином не вплине на погіршення фінансового стану відповідача.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО КАР" (Україна, 02088, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХАРЧЕНКА ЄВГЕНА, будинок 31, офіс 9, ідентифікаційний код: 36584168) на користь акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м.Київ, Печерський район ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ буд. 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" штраф в сумі 5.057 (п`ять тисяч п`ятдесят сім) грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац