ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30 листопада 2020 року м.Харків Справа № 913/634/20

Провадження №33/913/634/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали за позовом Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, вул.Центральна, 20, смт.Марківка, Марківського району, Луганської області, 92400

до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради», вул.Українська, буд.101-а, смт.Новопсков Луганської області, 92302

про стягнення 615 грн 62 коп.

В С Т А Н О В И В:

Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно ОСОБА_1 у розмірі 615 грн 62 коп. за період з 01.08.2020 по 30.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області з жовтня 2019 року перебуває ОСОБА_1 та з 01.08.2019 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про обов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1 було додано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії вих. №30 від 17.07.2020 за період з 1993 по 1994 роки включно, яка була видана Комунальним некомерційним підприємством «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради». Управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на запит управління проведено перевірку достовірності виданої довідки, в ході якої було встановлено, що відповідачем до довідки внесено недостовірні дані, що призвело до виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2020 по 30.09.2020 в надмірному розмірі, сума переплати складає 615 грн 62 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2020 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Разом з тим зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, звертаючись із позовом до відповідача з вимогою про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно ОСОБА_1 за період з 01.08.2020 по 30.09.2020 зазначено ціну позову - 615 грн 62 коп. Разом з тим, обґрунтованого детального розрахунку суми, що стягуються позивачем до позовної заяви не долучено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) до позовної заяви подаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч.3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ГПК України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

Суд звертає увагу позивача на те, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року встановлено, що про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Зазначеною нормою передбачена видача відправнику розрахункового документа, який є доказом прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення.

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 року Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин, належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Однак, позивачем в якості доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами додано тільки фіскальний чек, опис вкладення взагалі не долучено.

За відсутності належним чином оформленого поштовим органом опису вкладення про направлення вказаних документів у суду відсутня можливість перевірити, що копія позовної заяви і додані до неї документи на виконання вимог п.1 ч.1 ст.164 ГПК України були направлені відповідачу - Комунальному некомерційному підприємству «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради».

Крім того, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п.2 ч.2 вказаної статті передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз.4 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні.

Отже, звертаючись з відповідним позовом позивач мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 2102 грн 00 коп.

Однак, позивачем, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області в позовні заяві просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на положення ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, враховуючи майновий стан сторони; а також положення ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених законом; надання соціальних послуг, передбачених цим законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.2 ст.73 цього Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. У випадку не задоволення клопотання, управління не матиме змоги звернутися до суду для встановлення справедливого рішення по даній справі та захистом порушених прав і інтересів.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов.

Поряд з цим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення від сплати судового збору є дискреційним правом суду, однак, такі повноваження суду не є необмеженими; так, відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Як вбачається зі змісту та наведеного заявником обгрунтування щодо заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, останнім взагалі не зазначено про неможливість здійснення оплати судового збору за подання позову чи про відсутність відповідних коштів, необхідних для його оплати.

Також в порушення положень статей 74, 76, 79 ГПК України заявником не надано доказів на підтвердження його майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору на час подання позову, а також доказів того, що його матеріальне становище покращиться протягом визначеного ГПК України строку розгляду спору і позивач буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі до прийняття судом рішення у справі.

Окремо суд звертає увагу заявника на те, що, як вже зазначалося вище, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дійсно передбачено право суду, враховуючи майновий стан сторони, за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, однак за відповідних умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору і вони стосуються фізичних осіб.

При цьому, статтею 129 Конституції України передбачено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області є юридичною особою, а обставини стосовно неможливості сплати судового збору, які вказані у клопотанні, не передбачені вищевказаними нормами Закону, суд дійшов висновку про неможливість задоволення такого клопотання.

Зазначене, зокрема відповідає висновкам, викладеним в ухвалах Верховного Суду від 21.09.2020 у справі №910/9537/19, від 24.03.2020 у справі №914/1195/19, в ухвалах Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 у справі №913/32/20, Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі №910/13705/19, від 30.06.2020 у справі №910/18896/19.

Також суд зауважує позивачу про те, що у відповідності до вимог п.п. 9, 10 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаних вимог у поданій позовній заяві Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області взагалі зазначені вище обставини в порушення вимог п.п.8, 9, 10 ч.3 ст.162 ГПК України не викладені.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи виявлені недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, встановити заявнику строк для усунення недоліків позовного матеріалу.

Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 232 - 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, викладеного в позовній заяві за вих.№1238-05-7/4855 від 17.11.2020, про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, відмовити.

2. Позовну заяву Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» про стягнення 615 грн 62 коп.- залишити без руху.

3. Встановити Марківському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області строк для усунення недоліків позовного матеріалу - протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду. У зазначений строк необхідно подати заяву про усунення недоліків (з доказами направлення її копії іншій стороні), до якої долучити: 1) обґрунтований деталізований розрахунок суми, що заявлена до стягнення (розрахунок її визначення); 2) належні докази направлення копії позовної заяви за вих.№1238-05-7/4855 від 17.11.2020 з додатками до неї відповідачу (оригінали опису вкладення); 3) докази сплати судового збору за подання позову на суму 2102 грн 00 коп. за належними реквізитами; 4) навести попередній розрахунок судових витрат, який поніс позивач і які очікує понести при розгляді спору; 5) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Роз`яснити Марківському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч.3 ст.174 ГПК України); у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 30.11.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Драгнєвіч