ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020м. ДніпроСправа № 904/160/19 (904/1374/20)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля", м.Мирноград Донецька область

до Комунального підприємства "Кам`янський водоканал" Дніпропетровської обласної ради, м.Кам`янське Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу, інфляційних та 3% річних на загальну суму 1 770 161, 98 грн.

Суддя Суховаров А.В.

При секретарі судового засідання Рудь В.Г.

Представники:

від позивача - Сидорчук І.С. довіреність №13 від 03.03.2020;

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Кам`янський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 1 754 727, 44 грн., інфляційних у розмірі 3 509, 46 грн. та 3% річних у розмірі 11 925, 08 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 26 552, 44 грн. Разом з тим, за змістом позовних вимог, позивачем визначено попередній (орієнтований) розмір витрат на правову допомогу, що становить суму 90 000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов`язань з оплати поставленої відповідачу електричної енергії за договором №474/19 від 22.11.2019.

Ухвалою суду від 20.03.2020 (суддя Камша Н.М.) вказаний позов прийнято до розгляду в межах справи №904/160/19 про банкрутство Комунального підприємства "Кам`янський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул. Широка, буд.16, ), відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18.06.2020 задоволено заяву про самовідвід судді Камші Н.М. від розгляду справи №904/160/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАБЛ-ШУТЕР СЕРВІС" до Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" про визнання банкрутом.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2020 справу №904/160/19 передано на розгляд судді Суховарову А.В.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області №717 від 14.07.2020 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи" справу №904/160/19(904/1374/20) передано на повторний автоматизований розподіл.

За змістом витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.07.2020 справу №904/160/19(904/1374/20) передано на розгляд судді Суховарову А.В.

Ухвалою суду від 20.07.2020 справу №904/160/19(904/1374/20) прийнято суддею Суховаровим А.В. до провадження в межах справи №904/160/19; справу №904/160/19(904/1374/20) призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03.08.2020.

Відповідач заперечує проти позову, за змістом відзиву, наданого 10.04.2020, вказує, що своєчасна оплата рахунку №111 від 13.12.2019 на суму 3 017 313, 68 грн. не здійснена споживачем з вини постачальника, оскільки відповідачем виставлено вказаний рахунок зі строком оплати до 10.12.2019. Разом з тим, відповідач вказує, що, з огляду на те, що акт приймання-передачі №1 підписано 31.12.2019, прострочення оплати 30% вартості заявлених обсягів у сумі 1 038 518, 32 грн., з урахуванням приписів пункту 5.15 Договору, починається з 02.01.2020. Також, відповідач заперечує проти наданого позивачем попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат на правову допомогу, з огляду на відсутність доказів обґрунтованості понесених витрат на визначену позивачем суму. До того ж, відповідач зазначає про скрутне матеріальне становище Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради". Крім того, відповідач посилається на запровадження на всій території України карантинних заходів, пов`язаних із запобіганням поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що є форс-мажорною обставиною, в розумінні Закону України «Про торгово-промислові палати», та підставою для звільнення КП "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" від відповідальності за Договором.

За змістом відповіді на відзив, наданої позивачем 17.04.2020, позивач наполягає на задоволенні позовних вимогу повному обсязі.

15.06.2020 від позивача надійшов розрахунок витрат позивача на правничу допомогу, згідно якого розмір вказаних витрат становить суму 90 400, 00 грн.

15.06.2020 відповідачем надано пояснення, за змістом яких останній вказує, що розмір основного боргу перед позивачем становить суму 1 694 410, 17 грн., на підтвердження чого відповідачем долучено до матеріалів справи відповідний акт звірки розрахунків від 09.04.2020.

21.07.2020 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №904/160/19 (904/1374/20) до вирішення спору та набрання рішенням законної сили у справі №904/3018/20 за позовом Комунального підприємства "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради до Дніпропетровської торгово-промислової палати про визнання безпідставною відмову у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 03.08.2020 підготовче засідання відкладено на 08.09.2020.

В підготовчому засіданні 08.09.2020 позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, вказує, про наявність у відповідача обов`язку щодо здійснення передплати електричної енергії згідно погоджених у заяві від 22.11.2020 обсягів постачання електричної енергії.

Ухвалою суду від 08.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 08.10.2020; відкладено підготовче засідання на 06.10.2020.

05.10.2020 від позивача надійшли пояснення, за змістом яких останній заперечує проти вимог відповідача щодо зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.10.2020 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №904/160/19 (904/1374/20) до вирішення спору та набрання рішенням законної сили у справі №904/3018/20 відмовлено.

В судовому засіданні 06.10.2020 підготовче провадження закрито, розпочато судовий розгляд справи по суті, справу призначено до розгляду в засіданні на 22.10.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Суховарова А.В. на лікарняному у період з 19.10.2020 по 30.10.2020, судове засідання по справі №904/160/19(904/1374/20), призначене на 22.10.2020, не відбулось.

Ухвалою суду від 04.11.2020 справу призначено до розгляду в засіданні на 17.11.2020.

В судовому засіданні 17.11.2020 позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач не направив уповноваженого представника в судове засідання 17.11.2020, надіслав заяву про відкладення розгляду справи, з огляду на перебування уповноваженого представника в судовому засіданні Центрального апеляційного господарського суду.

Суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача, оскільки нормами законодавства не обмежено коло представників, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого належним чином уповноваженого представника у відповідності до ч.1 ст.58 ГПК України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.11.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (позивачем/постачальником) та Комунальним виробничим підприємством Кам`янської обласної ради" "Міськводоканал", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" (відповідачем/споживачем), укладено договір поставки №474/19 (далі - Договір), згідно якого постачальник зобов`язується передати у власність споживача у грудні 2019 року електричну енергію (товар), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно умов Договору (п.2.1 Договору).

Постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію цілодобово, протягом грудня 2019 року (п.3.1 Договору).

Очікуваний обсяг споживання електричної енергії II класс за Договором складає: 1 800 000 кВт*год (п.3.3 Договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно комерційної пропозиції постачальника (Додаток №3 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною). Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в Комерційній пропозиції постачальника (п.5.1 Договору).

Ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить:

- 1, 8777 грн., крім того ПДВ 20% - 0,37554 грн., всього з ПДВ - 2,25324 грн., складається зі складових:

- 1, 76116 грн., крім того ПДВ 20% - 0,352232 грн., всього з ПДВ - 2, 113392 грн. - ціна електричної енергії постачальника;

- 0, 11654 грн., крім того ПДВ 20% - 0,023308 грн., всього з ПДВ - 0,139848 грн. - тариф на послуги з передачі електричної енергії оператора системи передачі ПрАТ «НЕК «Укренерго», встановленого Постановою НКРЕКП №1411 від 12.07.2019 (зі змінами) (п.5.2 Договору)

Загальна сума цього Договору на момент укладання складає: 4 055 832, 00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 675 972, 00 грн. (п.5.7 Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.8 Договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються споживачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника на підставі виставленого рахунку (платіжного документу). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором в інший спосіб не заборонений чинним законодавством. (п.5.9 Договору).

Всі рахунки (платіжні документи), що виставляються постачальником споживачу мають містити поточний рахунок із спеціальним режимом використання (у тому числі у разі його зміни), чітку інформацію про ціну електричної енергії, суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.10 Договору).

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

- до 10 числа розрахункового місяця - 70% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць, з урахуванням ПДВ;

- до 25 числа розрахункового місяця - 30% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць, з урахуванням ПДВ.

Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період постачальником мають бути враховані суми проведених попередніх платежів у поточному розрахунковому періоді.

Постачальник проводить перерахунок суми до 20-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду, виходячи з фактично поставленої електроенергії у розрахунковому періоді. Залишок попередньої оплати переноситься на наступний розрахунковий період (п.5.11 Договору).

Приймання-передача електричної енергії, поставленої постачальником та прийнятої споживачем у розрахунковому (звітному) місяці оформлюється щомісячно, шляхом підписання сторонами та скріплення їх печатками, Актів приймання-передачі, які є підставою остаточних розрахунків між сторонами (п.5.15 Договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до їх повного виконання сторонами (п.13.1 Договору).

Згідно Додатку 1 до Заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу (а.с.15-16), відповідачем були погоджені обсяги постачання електроенергії у грудні 2019 року у розмірі 1 800 000 кВт*год, 2 клас напруги.

Позивач вказує, що на виконання умов договору у грудні 2019 року відповідачу поставлено активну електроенергію в обсязі 1 779 301 кВт згідно акта прийому-передачі №1 від 31.12.2019, за яку відповідач здійснив частковий розрахунок, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунків позивача, становить суму 1 754 727, 44 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача суми 1754 727, 44 грн. основного боргу, а також нарахованих згідно ч.2 ст. 625 ЦК України суми 11 925, 08 грн. 3% річних, 3 509, 46 грн. інфляційних.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості основного боргу, 3% річних та інфляційних, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Положеннями ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів сторін, між учасниками справи постало спірне питання щодо розміру заборгованості та обґрунтованості здійснених позивачем нарахувань в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Позивачем долучено до матеріалів справи наступні рахунки (а.с.20, 21):

- №11 від 13.12.2019 на суму на суму 3 017 313, 68 грн. (з ПДВ) зі строком оплати до 10.12.2019;

- №12 від 13.12.2019р. на суму 1 038 518, 32 грн. (з ПДВ) зі строком оплати до 15.12.2019.

Згідно платіжного доручення №61 від 13.12.2019 (а.с.22) відповідачем сплачено на користь позивача суму 2 000 000, 00 грн.

Докази отримання вказаних рахунків відповідачем, в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, не є доказом отримання вказаних рахунків проведена відповідачем оплата у розмірі 2 000 000, 00 грн. (а.с.22), оскільки вона здійснена на підставі Договору, а не рахунків, про що зазначено в графі платіжного доручення №61 від 13.12.2019 «призначення платежу».

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази виставлення позивачем рахунків на оплату відповідачу в порядку п. п. 5.9, 5.10 Договору, що спростовує відповідні твердження позивача про виконання ним обов`язку щодо виставлення на оплату відповідачу рахунків згідно приписів Договору.

За змістом двостороннього акта звірки взаємних розрахунків від 09.04.2020 заборгованість Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" станом на квітень 2020 року складає суму 1 694 410, 17 грн.

За викладених обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1 694 410, 17 грн., в решті вимог відмовляється судом.

Разом з тим, твердження позивача щодо наявності у відповідача зобов`язань з передплати електроенергії у строки та розмірі, встановлені п.5.11 Договору, відповідно до погоджених заявою (а.с.16) обсягів постачання електричної енергії у грудні 2019 року, відхиляються судом з огляду на те, що умовами п.5.9 Договору передбачено проведення розрахунків на підставі виставлених рахунків, а позивачем не доведено факту виставлення рахунку відповідачу, згідно якого він мав можливість своєчасно здійснити передплату у необхідному розмірі.

Щодо здійснених позивачем нарахувань 3% річних та інфляційних, суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.12.2019 по 10.03.2020 у розмірі 11 925, 08 грн. та інфляційні за січень 2020 року у розмірі 1 608, 65 грн.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, у відповідності до положень пункту 5.15 Договору підставою для проведення розрахунків є акт приймання-передачі, який підписано сторонами 31.12.2019 року (а.с.19), в той час як прострочення оплати починається з 01.01.2020 і саме з цієї дати позивач має право здійснювати нарахування в порядку ч.2 ст.625 ЦК України.

За викладених обставин, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.01.2020 по 10.03.2020 на суму 10 068, 10 грн., в решті вимог позивача про стягнення 3% річних відмовляється судом.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування інфляційних їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача з посиланням на форс-мажорні обставини відхиляються судом, оскільки позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних у строки, що передують запровадженню карантинних заходів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень частини 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 90 400, 00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.2 ст.126 ГПК України За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 126 ГПК України Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 126 ГПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявлених вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір №01/02/2020 від 25.02.2020 про надання юридичних послуг, розрахунок судових витрат та договір №4 від 26.02.2020 оренди легкового автомобіля.

Між тим, господарський суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18.

З урахуванням викладеного, господарський суд, з огляду на відсутність документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу на суму 90 400, 00 грн., а тому у задовленні таких вимог позивача відмовляється судом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Соборна, буд.10, літ.А-2, ідентифікаційний код юридичної особи 42473534) до Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, буд. 16, код ідентифікаційний код юридичної особи 33855098) про стягнення 1 754 727, 44 грн., 3 509, 46 грн. інфляційних, 11 925, 08 грн. 3% річних, 26 552, 44 грн. витрат по сплаті судового збору задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, буд. 16, код ідентифікаційний код юридичної особи 33855098) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул.. Соборна, буд.10, літ.А-2, ідентифікаційний код юридичної особи 42473534) 1 694 410, 17 грн. основного боргу, 3 509, 46 грн. інфляційних, 10 068, 10 грн. 3% річних, 25 619, 82 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Укренерговугілля" (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Соборна, буд.10, літ.А-2, ідентифікаційний код юридичної особи 42473534) до Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, буд. 16, код ідентифікаційний код юридичної особи 33855098) відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повний текст рішення складено 27.11.2020

Суддя А.В. Суховаров