УХВАЛА

м. Київ

02.12.2020Справа № 910/18770/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренер"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 3 885 632,33 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренер" (далі - позивач, ТОВ "Ренер") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - відповідач, ДП "Гарантований покупець") про стягнення 3 885 632,33 грн на підставі Договору № 14694,/01 від 28.12.2017 в редакції Додаткової угоди № 214/01 від 30.06.2019, з яких: 1 148 469,32 грн пені, 285 433,59 грн 3% річних, 319 778,90 грн інфляційних втрат та 2 131 950,53 грн штрафу.

Дослідивши матеріали позовної заяви №б/н від 26.11.2020 (вх. № 18770/20 від 30.11.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

У вступній частині позовної заяви позивач визначив ціну позову у розмірі 3 885 632,33 грн.

Проте, загальна сума 1 148 469,32 грн пені, 285 433,59 грн 3% річних, 319 778,90 грн інфляційних втрат та 2 131 950,53 грн штрафу, визначених у прохальній частині позовної заяви до стягнення з відповідача, складає 3 885 632,34 грн.

Зважаючи на наведене, позивачем не вірно визначено ціну позову, не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 грн.

Відтак, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою про стягнення 3 885 632,33 грн позивач мав сплатити судовий збір в сумі 58 284,49 грн (1,5 % від 3 885 632,33 грн).

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, що підтверджується Актом про відсутність вкладень від 30.11.2020 (додається до даної ухвали суду).

За наведених обставин, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- вірно визначити ціну позову;

- надати докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.12.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега