ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Справа № 911/2151/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Ірпіньводоканал

до Приватного акціонерного товариства Меліоратор

про стягнення 72 500,09 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Ірпіньводоканал (далі КП Ірпіньводоканал/позивач) до Приватного акціонерного товариства Меліоратор (далі ПрАТ Меліоратор/відповідач) про стягнення 72 500,09 гривень з яких: 67 145,37 грн основної заборгованості, 275,20 грн 3% річних, 363,20 грн інфляційних втрат, 1 359,05 грн пені та 3 357,27 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору та сплати отриманих послуг в неповному обсязі з порушенням строку.

Ухвалою Господарського суду Київської області 30.07.2020 у справі №911/2151/20 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, але не пізніше 31.08.2020, а також зобов`язано позивача до 31.08.2020 надати через канцелярію суду письмові пояснення стосовно доказів та, відповідно, і самі докази на підтвердження викладених у позові обставин наявності початкового сальдо у розмірі 16 438,64 грн та правової природи його виникнення, або пояснень щодо наявності/відсутності у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі та відповідні процесуальні права і обов`язки, строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

14.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення щодо розрахунку заборгованості, зокрема наявності початкового сальдо у розмірі 16 438,64 грн та правової природи його виникнення, із відповідними доказами на підтвердження таких пояснень.

У встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.2013 між КП «Ірпіньводоканал», як постачальником, та ПрАТ Меліоратор, як абонентом, укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднанні мережі №27 (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується надати абоненту послуги з постачання питної води в розмірі всього за показниками водолічильника м.куб, на господарчі та виробничі потреби за показниками водолічильника м. куб. та прийом стічних вод в систему каналізації в кількості: від господарчих і виробничих потреб за показниками лічильника м. куб. відповідно до «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України» та п.1.1. «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації КП «Ірпіньводоканал», затверджених рішенням виконкому міської ради м. Ірпінь №155 від 19.08.2005, розроблених згідно п. 1.5. «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджених наказом Держбуду України від 19 лютого 2002 року № 37 і зареєстрованих Мінюсгом України 26 квітня 2002 року з №403/6691,а також дотримуватися норм,визначених іншими нормативними актами, що регулюють правові відносини, які виникають за цим договором. Абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих постачальником послуг на умовах цього договору.

Згідно пп. 2.3.1., 2.3.3., 2.3.4., 3.3.1, 7.1. договору постачальник щомісяця направляє абоненту розрахункові документи для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів.

Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу. В разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальнику в погашення боргу.

В разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води.

Абонент зобов`язується щомісяця, не пізніше 5 числа наступного місяця, здійснювати оплату отриманих послуг у погодженій сторонами формі: безготівковій - через установу банку або готівкою - через касу постачальника.

Цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий термін, якщо за 30 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

Копії вказаного договору разом додатковими угодами до нього наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання власних договірних обов`язків та надання відповідачу послуг загальною вартістю 649 182,37 грн, тоді як відповідач взяті на себе за договором зобов`язання з оплати отриманих послуг виконав не в повному обсязі, сплативши лише 582 037,00 грн, внаслідок чого у нього перед позивачем виникло 67 145,37 грн боргу.

В підтвердження вказаного вище позивачем надано копії актів надання послуг, картку розрахунку 361 та оборотно-сальдову відомість за 15.01.2013-08.07.2020 за підписом головного бухгалтера.

На підтвердження обставин часткової сплати відповідачем коштів за отримані послуги позивачем також надано виписки по банківському рахунку.

Також, посилаючись на умови договору стосовно зарахування сплачених відповідачем коштів у разі наявності боргу за попередні періоди, позивач вказав, що здійснював відповідне зарахування в порядку черговості та на погашення боргу за попередні періоди, а тому заборгованість утворилась з березня 2020 року по 08.07.2020.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 67 145,37 грн основної заборгованості.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. ст. 901, 903, 629 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання відповідачем договору без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту свідчить про погодження відповідача з умовами укладеного правочину, що відповідно, з урахуванням обставин отримання відповідачем послуг за цим договором та відсутності претензій щодо надання позивачем вказаних послуг, породжує для відповідача обов`язок по оплаті отриманих послуг у повному обсязі у передбачені договором строки - не пізніше 5 числа наступного місяця.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак належних та допустимих доказів сплати відповідачем решти вартості отриманих за договором послуг на суму 67 145,37 грн суду не надано.

За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, вартість отриманих за договором послуг не сплатив, а розмір відповідно заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично правильним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 67 145,37 грн боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 275,20 грн 3% річних, 363,20 грн інфляційних втрат, 1 359,05 грн пені, нарахованих на заборгованість за надані послуги за період з лютого по червень 2020 року щомісячним наростаючим підсумком:

з 06.03.2020 по 05.04.2020 на 2 306,36 грн боргу;

з 06.04.2020 по 05.05.2020 на 17 896,63 грн боргу;

з 06.05.2020 по 05.06.2020 на 34 000,20 грн боргу;

з 06.06.2020 по 05.07.2020 на 49 788,86 грн боргу;

з 06.07.2020 по 08.07.2020 на 67 145,37 грн боргу;

- 3 357,27 грн штрафу, нарахованого на 67 145,37 грн.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктами 4.2., 4.5. договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. За безпідставну несплату направленого рахунку або вимоги щодо оплати, абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми яку не сплатив.

Оскільки заявлений до стягнення розмір 3% річних, інфляційних втрат та пені, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично правильним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 275,20 грн 3% річних, 363,20 грн інфляційних втрат, 1 359,05 грн пені є доказово та нормативно обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 357,27 грн штрафу, нарахованого на 67 145,37 грн слід зазначити таке.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, згідно приписів наведених вище норм закону для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати 5% штрафу, необхідним є встановлення обставин безпідставної несплати відповідачем направленого рахунку або вимоги щодо оплати.

Однак доказів на підтвердження обставин надіслання відповідачу рахунків на оплату 67145,37 грн та/або вимоги щодо оплати вказаної суми позивачем не надано, що унеможливлює встановлення судом обставин безпідставної несплати відповідачем рахунків та/або вимоги, як підстави для виникнення у останнього відповідальності у вигляді сплати 5% штрафу.

З огляду вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3 357,27 грн штрафу є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Меліоратор (08292, Київська обл., м. Буча (пн), вул. Леха Качинського, 7, ідентифікаційний код 01037229) на користь Комунального підприємства Ірпіньводоканал (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, 1-А, ідентифікаційний код 03362471) 67 145 (шістдесят сім тисяч сто сорок п`ять) грн 37 коп. основної заборгованості, 1 359 (одну тисячу триста п`ятдесят дев`ять) грн 05 коп. пені, 275 (двісті сімдесят п`ять) грн 20 коп. 3% річних, 363 (триста шістдесят три) грн 20 коп. інфляційних втрат та 2 004 (дві тисячі чотири) грн 66 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 30.11.2020.

Суддя В.А. Ярема