УХВАЛА

26 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1362/17 (922/358/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство "Обласний інформаційно-технічний центр",

відповідачі: Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Харківська обласна рада та Куп`янська міська рада Харківської області,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за вх. № 8176/2020

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020

у складі колегії суддів: Тихого П.В. (головуючий), Ільїна О.В., Россолова В.В.

та на рішення Господарського суду Харківської області від 20.05.2020

у складі судді Яризька В.О.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020

у складі судді Коткова О.В.

у справі за позовом Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр"

до Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Харківської обласної ради та Куп`янської міської ради Харківської області,

про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Обласний інформаційно-технічний центр" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про визнання правочинів недійсними, а саме: визнати недійсними договори про переведення боргу від 14.11.2019, укладені між Комунальним підприємством "Обласний інформаційно-технічний центр", Публічним акціонерним товариством Національною Акціонерною Компанією "Нафтогаз України" та Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" за № 19/3260-БО-32, № 19/3261-ТЕ-32, № 19/3262-БО-32, № 19/3263-БО-32, № 19/3264-БО-32, № 19/3265-БО-32, № 19/3266-ТЕ-32, № 19/3267-БО-32, № 19/3268-КП-32, № 19/3269-БО-32, № 19/3270-БО-32, № 19/3271-КП-32.

20.05.2020 рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/1362/17 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними договори про переведення боргу від 14.11.2019, укладені між Комунальним підприємством "Обласний інформаційно-технічний центр", Публічним акціонерним товариством Національною Акціонерною Компанією "Нафтогаз України" та Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" за № 19/3260-БО-32, № 19/3261-ТЕ-32, № 19/3262-БО-32, № 19/3263-БО-32, № 19/3264-БО-32, № 19/3265-БО-32, № 19/3266-ТЕ-32, № 19/3267-БО-32, № 19/3268-КП-32, № 19/3269-БО-32, № 19/3270-БО-32, № 19/3271-КП-32. Стягнуто з Акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" витрати по сплаті судового збору в сумі 12612,00 грн. Стягнуто з Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" на користь Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" витрати по сплаті судового збору в сумі 12 612 грн.

18.08.2020 постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 20.05.2020 у справі № 922/1362/17 залишено без змін.

05.10.2020 (згідно з вхідним штампом Східного апеляційного господарського суду) Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 20.05.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20), ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про визнання недійсними договорів про переведення боргу від 14.11.2019 за № 19/3260-БО-32, № 19/3261-ТЕ-32, № 19/3262-БО-32, № 19/3263-БО-32, № 19/3264-БО-32, № 19/3265-БО-32, № 19/3266-ТЕ-32, № 19/3267-БО-32, № 19/3268-КП-32, № 19/3269-БО-32, № 19/3270-БО- 32, № 19/3271-КП-32.

06.11.2020 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.

У зв`язку з лікарняним судді Банаська О.О. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/1362/17 (922/358/20) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 25.11.2020.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тобто, скаржник повинен зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, зокрема, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У даному випадку, перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки у порушення цього пункту у ній не зазначено конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Також відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У даному випадку повний текст оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 складено 25.08.2020, тому останнім днем строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку було 14.09.2020 включно.

У порушення зазначених вимог, касаційну скаргу Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20) подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з порушенням строку на касаційне оскарження, а саме - 05.10.2020, що підтверджується вхідним штампом Східного апеляційного господарського суду, разом із клопотанням про поновлення такого строку.

Вказане клопотанням обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було отримано 28.08.2020 (вх. № 14795/12-20), тож, як зазначає і сам скаржник, передбачений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України строк на подання касаційної скарги сплинув.

У той же час, як вказує скаржник, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" на всій території України продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2".

Скаржник звертає увагу Суду, що знаходиться в місті Києві, на території якого встановлено "помаранчевий" рівень епідемічної небезпеки, тож робота працівників компанії здійснюється в умовах карантинних обмежень (щодо перебування в офісних приміщеннях компанії, виконання роботи дистанційно тощо), що об`єктивно впливає на можливість підготовки касаційної скарги в межах строків, передбачених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вважає, що процесуальний строк пропущено ним з поважних причин та просить Суд поновити йому строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20).

Розглянувши клопотання Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

У даному випадку скаржник у клопотанні, єдиною підставою пропуску строку на касаційне оскарження зазначає, що робота працівників компанії здійснюється в умовах карантинних обмежень (щодо перебування в офісних приміщеннях компанії, виконання роботи дистанційно тощо), що об`єктивно впливає на можливість підготовки касаційної скарги в межах строків, передбачених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Проте наведене не підкріплено жодними доказами і не обґрунтовує подання касаційної скарги аж через 17 днів після спливу строку касаційного оскарження постанови, а тому не може вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк з належним чином оформленою касаційною скаргою. (Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 905/1181/19).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, Судом вирішено, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20).

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20) підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - навести Суду інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, а також зазначити конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними наведені Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20).

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 922/1362/17 (922/358/20) залишити без руху.

3. Надати Акціонерному товариству Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк