ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

"02" грудня 2020 р.Справа № 922/3881/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вх. № 3881/20 від 01.12.2020) Фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову

по матеріалам справи

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Мала Рогань, Харківський район
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роста", м. Харків
про визнання недійсними рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області 01.12.2020 надійшов позов Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - позивач) про: - визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Роста" (надалі - відповідач) від 04 листопада 2020 року щодо продажу об`єктів нерухомого майна, оформлене протоколом загальних зборів ТОВ "Роста" від 04.11.2020 без номеру;

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Роста" (надалі - відповідач) від 04 листопада 2020 року щодо продажу об`єктів рухомого майна, оформлене протоколом загальних зборів ТОВ "Роста" від 04.11.2020 без номеру.

Разом з позовною заявою позивач (Фізична особа ОСОБА_1 ) надав заяв (вх. № 3881/20 від 01.12.2020) про забезпечення позову, де просити суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Роста» та будь-яким іншим особам розпоряджатися майном Товариства, продавати, передавати третім особам або будь-яким чином відчужувати, передавати у статутний капітал або передавати у користування майно, передавати у заставу, іпотеку або будь-яким іншим чином забезпечувати зобов`язання за рахунок майна Товариства; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна Товариства.

Зазначену заяву позивач обґрунтовує тим, що порушено порядок процедури скликання загальних зборів та неповідомлення учасників Товариства про дату, час, місце проведення загальних зборів та порядок денний, що позбавило Позивачку та також інших учасників Товариства, брати участь в засіданні загальних зборів, де на підставі рішень загальних зборів учасників ТОВ «Роста» (про визнання яких позивач звернуся з позовом до суду) оформлених протоколами від 04.11.2020, було вирішено здійснити продаж рухомого та нерухомого майна, що належить Товариству.

Відповідно до протоколу від 04.11.2020 б/н, вирішено здійснити продаж ТОВ «Роста» наступних об`єктів нерухомого майна: - об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «АШ-1-3», загальна площа: 3500.9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; - об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «АК-1», загальна площа (кв.м.): 892,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; - об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «Б3-2», загальна площа 314,4кв.м., реєстраційний номер майна: 2001903; - об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі літ. «АШ 1-1», загальною площею 37,1кв.м., літ. «АШ 2-1», загальною площею 39,2 кв.м., (площа забудови 1296 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; - об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «Б1-1», загальна площа: 80,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; - об`єкт нерухомого майна: під`їзні залізничні колії: № 1 довжиною 209,10 м/п, № 2 довжиною 177,82 м/п, № 3 довжиною 168,58 м/п, загальною довжиною 555,5 м/п, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Зобов`язано уповноважено директора ТОВ «Роста» Єфімова Дмитра Олексійовича укласти (підписати) відповідний договір (договори) купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна

Згідно протоколу від 04.11.2020 б/н, було вирішено здійснити продаж об`єктів рухомого майна, згідно з додатком, та уповноважено директора ТОВ «Роста» Єфімова Д.О. укласти та підписати відповідний договір (договори) купівлі-продажу об`єктів рухомого майна.

Внаслідок прийняття незаконних дій відповідача та третіх осіб, на разі існує реальна можливість відчуження майна Товариства у протиправний спосіб, що безпосередньо вплине на законні інтереси ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що на теперішній час виконавчим органом Товариства та його учасниками вживаються дії, спрямовані на фактичне відчуження майна, а на адресу Позивачки надходять телефонні дзвінки з погрозами, в яких інші учасники Товариства, зокрема ОСОБА_3 , вимагає підписати заднім числом оскаржувані протоколи та не чинити дії до їх оскарження.

Отже на думку позивача такі дії відповідача завдають шкоди законним прав та інтересам позивачки, в тому числі майновим, оскільки фінансовий стан Товариства може бути погіршений або взагалі доведений до стійкої неплатоспроможності.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Статтею 136 ГПК України визначені підстави для забезпечення позову, де господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно частини першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником та повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Але суд, дослідивши заяву про забезпечення позову встановив, що вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, судом встановлено, що відповідно до спірних правовідносин з якими звернувся позивач не зазначено ціну позову (ч. 1 п. 5 ст. 139 цього кодексу) навіть у загальному вигляді майновий/немайновий.

Не надано зустрічного забезпечення, яке б кореспондувалось з предметом поданої заяви (ч. 1 п. 6 ст. 139 ГПК України), де заявник вимагає накладення заборони відчуження на нерухоме майно.

Зустрічне забезпечення позову як процесуальний засіб захисту відповідача має приблизно ті ж самі ознаки, що і забезпечення позову, і також передбачає дотримання принципів господарського судочинства, зокрема принципів змагальності, рівності і пропорційності, які теж мають місце у разі застосування зустрічного забезпечення. Більш того, саме запровадження цього захисного засобу спрямовано на забезпечення рівності правового статусу сторін; принцип пропорційності фактично виражений в ч. 3 ст. 141 ГПК України, і у разі порушення цього принципу під час визначення судом розміру зустрічного забезпечення заявник також має право оскаржити ухвалу суду про застосування зустрічного забезпечення (якщо це не одна ухвала, в якій ідеться про задоволення заяви про забезпечення позову); принцип змагальності може діяти в цьому випадку дещо обмежено, оскільки, з огляду на положення ст. 141 ГПК України, суд може або самостійно, або за клопотанням відповідача вимагати від заявника надання зустрічного забезпечення позову.

На підставі зазначених ознак і підходів до правової природи зустрічного забезпечення можна сформулювати відповідне визначення поняття, за яким під зустрічним забезпеченням позову слід розуміти складову частину інституту забезпечення позову (субінститут), яка являє собою механізм, що складається із тимчасових процесуальних дій господарського суду та сторін, що наділені обмежувальним характером для заявника і спрямовані на забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, завданих забезпеченням позову у передбачених законом випадках, за яких зберігається право відповідача на відшкодування завданих йому збитків внаслідок забезпечення позову.

Суду не вбачає мотивованого наявного зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірністю та адекватністю заходів із позовними вимогами, можливістю забезпечення інтересів всіх учасників спору. Попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні спору судом знаходиться в прямій залежності від цілісності спірних активів та незмінності суб`єкта їх володіння за час вирішення даного спору судом, порушення чого у випадку задоволення позову нівелюватиме ефективність обраного позивачем способу захисту та може зумовити понесення збитків чи додаткових витрат іншими учасниками спірних правовідносин.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву (вх. № 3881/20 від 01.12.2020) Фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову з доданими до неї документами.

Ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 02 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Жигалкін