ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3754/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,секретар судового засідання Іванов І.В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача О.С. Пойденко

від відповідача О.В. Швець

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Кредо

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 (суддя Петров В.С., м. Одеса, повний текст складено 16.10.2020) про відстрочення виконання рішення даного суду від 12.05.2020

у справі № 916/3754/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Кредо

до відповідача Фермерського господарства З відокремленою садибою Садовських

про стягнення 397 327,66 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Кредо (далі також ТОВ Агро Кредо, Товариство) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства З відокремленою садибою Садовських (далі також ФГ З відокремленою садибою Садовських, Господарство) про стягнення заборгованості в загальній сумі 397327,66 грн., у т.ч.: основного боргу в сумі 269055,00 грн., 20% штрафу в сумі 86297,40 грн., пені в сумі 34837,42 грн., 3% річних в сумі 3102,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 4035,84 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 71 від 13.05.2019 щодо здійснення повної оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.05.2020, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020, позов ТОВ Агро Кредо задоволено частково: на користь останнього стягнуто з ФГ З відокремленою садибою Садовських основний борг в сумі 269055,00 грн., пеню в сумі 34837,42 грн., штраф у розмірі 86297,40 грн., 3% річних в сумі 3102,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 5899,37 грн.; у задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

27.08.2020 на виконання вказаного рішення суду від 12.05.2020 Господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ про його примусове виконання.

24.09.2020 ФГ З відокремленою садибою Садовських звернулось до господарського суду першої інстанції із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду у справі № 916/3754/19 до закінчення збору врожаю 2021 року, а саме до 30.09.2021.

В обґрунтування вказаної заяви Господарство послалось на те, що воно спеціалізується на вирощуванні сільськогосподарської продукції, однак восени 2019 року, у зимовий період 2019 2020 рр. та весняний період 2020 року мали місце несприятливі погодні умови, що спричинило надзвичайну ситуацію природного характеру, яка склалася в аграрному секторі у зв`язку з засухою. За ствердженнями заявника, вказана вище ситуація призвела до значних збитків відповідача, які виникли внаслідок посухи, а здійснення дій щодо стягнення суми за судовим рішенням, що становить загалом майже 400000,00 грн., призведе до того, що ФГ З відокремленою садибою Садовських не зможе належним чином виплачувати заробітну плату працівникам, виконувати взяті на себе перед контрагентами зобов`язання та здійснювати всі необхідні заходи для оброблення земель, їх підготовки до посіву, посіву сільськогосподарських культур, їх оброблення та збору врожаю. За твердженням заявника, примусове виконання рішення суду у порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, призведе до зупинення господарської діяльності Господарство і, як наслідок, до його банкрутства, однак не призведе до реального та фактичного виконання рішення суду у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 заяву Фермерського господарства З відокремленою садибою Садовських про відстрочення виконання рішення суду в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України у справі № 916/3754/19 задоволено частково; відстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.05.2020 у справі № 916/3754/19 щодо стягнення з Фермерського господарства З відокремленою садибою Садовських на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Кредо основного боргу в сумі 269055,00 грн., пені в сумі 34837,42 грн., штрафу у розмірі 86297,40 грн., 3% річних в сумі 3102,00 грн. та втрат зі сплаті судового збору в розмірі 5899,37 грн. на строк до 12.05.2021 року.

Вказана ухвала суду мотивована наявністю обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у даній справі та унеможливлюють сплату відповідачем заборгованості на користь позивача одним разовим платежем на теперішній час.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ТОВ Агро Кредо звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне та неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просило оскаржувану ухвалу суду скасувати. Так, скаржник зазначив, що на підтвердження факту настання надзвичайної ситуації природного характеру боржником надано докази, які не стосуються предмету доказування та створені самим боржником для формування хибного уявлення про загибель його врожаю. Апелянт вважає, що, враховуючи фактичну прив`язку відповідача до збору врожаю 2021 року, суду першої інстанції слід було відмовити відповідачу в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у зв`язку з перевищенням встановленого ч. 5 ст. 331 ГПК України строку в 1 рік з дня ухвалення такого рішення. Крім того, скаржник зауважив, що задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду у даній справі фактично є перекладенням негативних наслідків, спричинених невиконанням зобов`язання, з боржника на юридичну особу апелянта.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Кредо на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 про відстрочення виконання рішення даного суду від 12.05.2020 у справі № 916/3754/19 з призначенням розгляду апеляційної скарги на 24.11.2020 об 11:00 год. Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

24.11.2020 у зв`язку з повідомленням про мінування адміністративної будівлі суду та терміновою евакуацією усіх співробітників та відвідувачів суду, судове засідання у справі №916/3754/19 не відбулось.

Враховуючи вищезазначене, розгляд апеляційної скарги ТОВ Агро Кредо на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 перенесено на 25.11.2020 о 14:00, про що сторони повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 25.11.2020 представник ТОВ Агро Кредо підтримав доводи апеляційної скарги, а представник ФГ З відокремленою садибою Садовських просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як вище зазначалось, рішенням Господарського суду Одеської області від 12.05.2020, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020, позов ТОВ Агро Кредо задоволено частково та на користь останнього стягнуто з ФГ З відокремленою садибою Садовських основний борг в сумі 269055,00 грн., пеню в сумі 34837,42 грн., штраф у розмірі 86297,40 грн., 3% річних в сумі 3102,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 5899,37 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.08.2020 на виконання вказаного рішення суду від 12.05.2020 Господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

24.09.2020 ФГ З відокремленою садибою Садовських звернулось до господарського суду першої інстанції із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду у справі № 916/3754/19 до закінчення збору врожаю 2021 року, а саме до 30.09.2021, пославшись на надзвичайну ситуацію природного характеру протягом осені 2019 року весни 2020 року, що призвело до значних збитків ФГ З ВС Садовських, які виникли внаслідок посухи, що унеможливлює наразі виконання вказаного судового рішення в повному обсязі.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є процесуальним інститутом наслідком реалізації якого є відкладення (перенесення) виконання рішення суду на інший строк у зв`язку з наявністю обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочення, розстрочення, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відтак, в основу судового акта про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 4 статті 11 ГПК України також визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи питання про відстрочку судового рішення, суд повинен врахувати, що за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Слід врахувати те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, пункт 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції, Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі Ясюнієне проти Литви, заява № 41510/98).

Отже, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Відтак, особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 ГПК України).

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ФГ З відокремленою садибою Садовських є фермерським господарством, що спеціалізується на вирощуванні сільськогосподарської продукції, основним видом діяльності якого згідно з даними ЄДРПОУ є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).

Обґрунтовуючи підстави для відстрочення виконання судового рішення у даній справі, Господарство посилалось на неможливість виконання цього рішення суду, оскільки боржник знаходиться в тяжкому фінансовому стані, що обумовлено надзвичайною ситуацією природного характеру, яка склалася в аграрному секторі у зв`язку з засухою.

На підтвердження обставин несприятливих погодних умов восени 2019 року, у зимовий період 2019-2020 рр. та у весняний період 2020 року для вирощування сільськогосподарських культур в регіоні, де відповідач здійснює свою діяльність, ФГ З відокремленою садибою Садовських надано довідку Гідрометеорологічного центу Чорного та Азовського морів Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 25.05.2020 р. № 881/-09.

Як вбачається з протоколу № 16 від 19.05.2020 комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Іванівської районної державної адміністрації Одеської області було визнано в Іванівському районі ситуацію природного характеру, яка склалася в аграрному секторі у зв`язку з посухою, надзвичайною, було затверджено акти обстеження сільськогосподарських культур, у т.ч. Фермерського господарства З відокремленою садибою Садовських. Так, в акті обстеження посівів сільськогосподарських культур Господарства засвідчено загибель озимого ячменю на площі 200 га.

Вказані обставини також засвідчені висновком Одеської регіональної торгово-промислової палати про загибель посівів (вих. № 2003-14/514 від 22.09.2020), в якому вказано, що несприятливі погодні умови восени 2019 року та несприятливі явища навесні 2020 року спричинили загибель сільськогосподарських культур на площі 200 га на полях ФГ З відокремленою садибою Садовських.

Відтак, наведені обставини є надзвичайними подіями, які згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України відповідач не міг передбачити та запобігти їх настанню.

Згідно з розрахунком відповідачем збитків від втрат незібраної сільськогосподарської продукції внаслідок загибелі посівів озимого ячменю на площі 200 га сума збитків ФГ З відокремленою садибою Садовських становить 1862827,00 грн.

Отже, оскільки прибутковість від діяльності Господарства залежить саме від врожайності сільськогосподарських культур, так як іншою діяльністю відповідач не займається, то вказані обставини свідчать про критичний стан платоспроможності відповідача на теперішній час.

Слід зауважити, що відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за вищезгаданим судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес боржника полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи господарства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутнього врожаю сільськогосподарських культур. Отже, дії відповідача спрямовані на виконання рішення суду, але з відстроченням сплати боргу.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, однак ненадання відстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання взагалі, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача.

Враховуючи вищенаведені відповідачем в заяві про відстрочення виконання рішення суду обставини, Господарський суд Одеської області дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, про те, що наведені обставини дійсно ускладнюють виконання рішення суду у даній справі на теперішній час шляхом сплати боргу разовим платежем у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем відповідача, яке обумовлено понесення господарством збитків від втрат незібраної сільськогосподарської продукції у зв`язку із загибеллю посівів озимого ячменю з огляду на погодну ситуацію, що склалася у вказані періоди, що, у свою чергу, є підставою для відстрочення виконання судового рішення у цій справі.

Водночас згідно з ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відтак, з огляду на вказані приписи ГПК України, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін у справі, матеріальний стан відповідача, що не дозволяє останньому погасити заборгованість перед позивачем одним разовим платежем, Господарський суд Одеської області з метою реального виконання рішення суду обґрунтовано частково задовольнив заяву ФГ З відокремленою садибою Садовських та відстрочив виконання рішення суду у даній справі щодо сплати відповідачем стягнутої суми заборгованості на строк до 12.05.2021, що є граничним строком для відстрочення вказаного судового рішення, ухваленого судом 12.05.2020.

Отже, виходячи з вищенаведеного, апеляційна скарга Товариства не підлягає задоволенню, а оскаржувану судову ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновок місцевого господарського суду про наявність у даному випадку виняткових обставин для надання Господарству відстрочення виконання судового рішення.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269-271, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Кредо залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 про відстрочення виконання рішення даного суду від 12.05.2020 у справі № 916/3754/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 30.11.2020.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран