ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 рокуСправа № 912/2007/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у справі №912/2007/18 від 17.08.2018

про банкрутство Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" (далі - ПП "Спецзовнішкомплект"), код ЄДР 23222306, вул. Заводська, 3Б, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500

справу №912/2007/18

за позовом №55/2-08/1200 від 12.11.2019 Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України"), код ЄДР 00032129, вул. Госпітальна, 12г, м. Київ, 01001

до відповідача 1: ПП "Спецзовнішкомплект", код ЄДР 23222306, вул. Заводська, 3Б, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500, в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 40, прим. 1001, оф. 24, м. Київ, 03035

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" (далі - ТОВ "Сідвелс"), код ЄДР 38572311, вул. Софіївська, буд. 3, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф-Трейдінг" (далі - ТОВ "Ф-Трейдінг"), код ЄДР 37815677, проспект Дмитра Яворницького, буд. 22, м. Дніпро, 49027

про визнання недійсним договору

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - адвокат Колісник О.В., довіреність № 19/3-02/57 від 03.02.2020;

від відповідача 1. - участі не брав;

від відповідача 2. - адвокат Квашук О.М., ордер №94019 від 16.12.2019;

від третьої особи - участі не брав.

В судовому засіданні 26.11.2020 оголошено перерву до 14:00 - 26.11.2020.

Постановою від 24.06.2019 господарський суд визнав ПП "Спецзовнішкомплект" банкрутом. Відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута. Припинив повноваження розпорядника майном - арбітражного керуючого Чикильдіної С.А., призначеною ухвалою суду від 17.08.2018. Призначив ліквідатором банкрута - ПП "Спецзовнішкомплект" арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 12.11.2019 №55/2-08/1200 до відповідачів з вимогами про

- визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № 2001БВ від 07.11.2014, укладений між Приватним підприємством "Спецзовнішкомплект" (юридична адреса: 27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, буд. 3-Б, ідентифікаційний код 23222306) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" (юридична адреса: 27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Софіївська, буд. 3, ідентифікаційний код 38572311), від імені за дорученням та в інтересах якого діяло ТОВ "Ф-Трейдінг" (ліцензія ДКЦНФР на брокерську діяльність серії АГ № 579939 від 03.10.2011 до 03.10.2016) на підставі договору доручення № 200БД від 07.11.2014, з моменту його укладання;

- привести сторони у первісний стан, застосувавши двосторонню реституцію та:

стягнути з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" (юридична адреса: 27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Софіївська, буд. 3, ідентифікаційний код 38572311) на користь Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" (юридична адреса: 27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, буд. 3-Б, ідентифікаційний код 23222306) суму коштів, сплачену за договором купівлі-продажу цінних паперів № 2001БВ від 07.11.2014, в розмірі 15 001 600,00 грн.;

- списати з рахунку Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" (юридична адреса: 27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, буд. 3-Б, ідентифікаційний код 23222306) у цінних паперах № НОМЕР_1 в Акціонерному банку "Південний" (ідентифікаційний код 20953647, ліцензія АЕ № 286610 від 10.10.2013) та зарахувати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" (юридична адреса: 27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Софіївська, буд. 3, ідентифікаційний код 38572311) у цінних паперах № НОМЕР_2 в Акціонерному банку "Південний" (ідентифікаційний код 20953647, Ліцензія АЕ № 286610 від 10.10.2013) іменні інвестиційні сертифікати Товариства з обмеженою відповідальністю "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ" (ВПІФ "Платинум Інвест", код ЄДРІСІ 233277, код ЄДР 32588724), міжнародний номер ЦП (ISIN) UA в кількості 12 800 шт.

- судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою від 02.12.2019 господарський суд прийняв позовну заяву №55/2-08/1200 від 12.11.2019 кредитора - АТ "Державний ощадний банк України" до розгляду в межах справи №912/2007/18 про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект"; постановив позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 18.12.2019 о 15:30, встановив сторонам строк для подання відзиву на позов, відповідь на відзив та заперечення.

Крім того, даною ухвалою господарський суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: ТОВ "Ф-Трейдінг" та встановив третій особі строк для надання пояснень щодо позову.

В підготовчому засіданні відповідач 1 та третя особа участі не приймали, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

17.12.2019 у строк встановлений судом до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву від 16.12.2019 №134 та заява про застосування строку позовної давності від 16.12.2019 №133, разом з доказами направлення іншим учасникам судового процесу.

Ухвалою від 18.12.2019 господарський суд відклав підготовче засідання у справі №912/2007/18 до 13.01.2020 р. о 10:00 год.

23.12.2019 від арбітражного керуючого Карасюка О.В. надійшов відзив на заяву АТ "Ощадбанк", у якому просить задовольнити заяву АТ "Ощадбанк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №2001 БВ від 07.11.2014.

03.01.2020 до суду у строк встановлений судом від АТ "Державний ощадний банк України" надійшла відповідь на відзив ТОВ "Сідвелс".

13.01.2020 представником ТОВ "Сідвелс" у підготовчому засіданні подано клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 13.01.2020 господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено розгляд справи до 02.03.2020 о 14:30 год., витребувано у Акціонерного банку "Південний" оригінал Договору купівлі-продажу цінних паперів С№ 2001БВ від 07.11.2014, укладеного між ПП "Спецзовнішкомплект" та ТОВ "Сідвелс".

27.01.2020 на виконання вимог ухвали суду АБ "Південний" надав оригінал договору №2001БВ від 07.11.2014 купівлі-продажу цінних паперів.

29.01.2020 до суду надійшло заперечення на відповідь АТ "Ощадбанк" на відзив ТОВ "Сідвелс" №20 від 28.01.2020.

25.02.2020 до суду від позивача надійшло клопотання від 24.02.2020 про приєднання доказів до матеріалів справи.

27.02.2020 до суду на виконання вимог ухвали суду від позивача надійшли заперечення на клопотання ТОВ "Сідвелс" про залишення заяви АТ "Ощадбанк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №2001БВ від 07.11.2014 без розгляду.

В засідання суду 02.03.2020 прибув повноважний представник позивача та відповідача 2, які підтримали раніше викладені позиції щодо заявлених позовних вимог та не заперечили можливості закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

02.03.2020 від ліквідатора - арбітражного керуючого Карасюка О.В. надійшло клопотання про розгляд заяви без участі ліквідатора.

У підготовчому засіданні 02.03.2020 представником відповідача 2 заявлено усне клопотання про надання можливості для подачі письмових пояснень на заперечення позивача на клопотання ТОВ "Сідвелс" про залишення заяви без розгляду.

Ухвалою від 02.03.2020 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив позовну заяву №55/2-08/1200 від 12.11.2019 АТ "Державний ощадний банк України" в межах справи №912/2007/18 про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект" до судового розгляду по суті на 03.03.2020 о 11:00 год. Ухвалою від 03.03.2020 господарський суд відклав судовий розгляд позовної заяви № 55/2-08/1200 від 12.11.2019 АТ "Державний ощадний банк України" в межах справи №912/2007/18 про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект" до 24.03.2020 о 14:30 год.

Ухвалою від 20.03.2020 господарський суд повідомив учасників справи №912/2007/18, що судове засідання по розгляду позовної заяви №55/2-08/1200 Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", призначене на 24.03.2020 о 14:30 год. не відбудеться. Про дату і час судового засідання у справі № 912/2007/19 учасники справи будуть повідомлені додатково.

За розпорядженням керівника апарату господарського суду №147 від 09.06.2020 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" у зв`язку з тим, що суддю Колодій С.Б., в провадженні якої перебувала справа №912/2007/18, рішенням Вищої ради правосуддя від 04.06.2020 №1723/0/15-20 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку, здійснено повторний автоматизований розподіл справи №912/2007/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2020 справу №912/2007/18 передано судді Коваленко Н.М.

Ухвалою від 11.06.2020 суддя Коваленко Н.М. прийняла справу до свого провадження.

Згідно з ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) - у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою від 07.10.2020 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження по розгляду позову №55/2-08/1200 від 12.11.2019 Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в межах справи №912/2007/18 про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект". Підготовче засідання у справі №912/2007/20 за позовом №55/2-08/1200 від 12.11.2019 Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в межах справи про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект" призначив на 16:30 - 20.10.2020.

Присутні у підготовчому засіданні представники учасників справи не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою від 20.10.2020 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу у справі №912/2007/18 за позовом №55/2-08/1200 від 12.11.2019 Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в межах справи про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект" до судового розгляду по суті на 02.11.2020 - 14:30 год. Визначив наступну дату судового засідання о 12:00 - 26.11.2020.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що в якості підстави для залишення позову без розгляду відповідач 2. вказав фактичне невиконання позивачем ухвали суду від 19.11.2019, зокрема в частині наявності та надання суду оригіналу спірного договору.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залишення такого позову без розгляду, позаяк, як зазначалося раніше, 27.01.2020 на виконання вимог ухвали суду від 13.01.2020 АБ "Південний" подано оригінал договору №2001БВ купівлі-продажу цінних паперів від 07.11.2014, укладеного між ПП "Спецзовнішкомплект" та ТОВ "Сідвелс".

Засідання суду 02.11.2020 не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваленко Н.М.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання 26.11.2020.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача 2. просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі фактичні обставини.

Між ПП "Спецзовнішкомплект" та ТОВ "Сідвелс", від імені за дорученням та в інтересах якого діяло ТОВ "Ф-ТрейдІнг" (ліцензія ДКЦНФР на брокерську діяльність серії АГ №579939 від 03.10.2011 до 03.10.2016) на підставі договору доручення №2000БД від 07.11.2014, 07.11.2014 укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №2001БВ (далі -Договір купівлі-продажу цінних паперів).

Пунктом 1.1. Договору купівлі-продажу цінних паперів передбачено, що Продавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов`язаний передати у власність Покупцеві, а Покупець в порядку та на умовах визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов`язаний прийняти та оплатити цінні папери вказані у такому пункті Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору купівлі-продажу цінних паперів, загальна сума Договору, що підлягає сплаті Покупцем на користь Продавця згідно з цим Договором, складає (...).

У п. 1.3 Договору купівлі-продажу цінних паперів вказано, що загальна сума Договору складає 15 001 600,00 грн.

Всі платежі по цьому Договору здійснюються в безготівковій формі, а саме: в національній валюті України - гривні. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю 100% суми, вказаної у п. 1.2 Договору, до 13.10.2019 включно.

Позивач зазначає, що сума яку Покупець має сплатити Продавцю, у силу п. 1.2 Договору купівлі-продажу цінних паперів, не вказана.

Продавець протягом 90 банківських днів від дати підписання цього Договору, забезпечує передачу цінних паперів Покупцю (п. 5.1 Договору купівлі-продажу цінних паперів).

Покупець набуває права власності на ЦП в порядку передбаченому законодавством України (п. 5.2 Договору купівлі-продажу цінних паперів).

Моментом виконання зобов`язань Покупця по оплаті ЦП є момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1.2 цього Договору, на рахунок Продавця в повному обсязі (п. 5.3 Договору купівлі-продажу цінних паперів). Однак, яку суму мав би перерахувати Покупець, та яка має бути зарахована на рахунок Продавця в п. 1.2 цього Договору, на думку позивача, не вказано,

З 18.11.14 по 25.11.14 Покупець перерахував на рахунок Продавця 15 001 600,00 грн, що підтверджуються випискою з рахунка.

Однак, позивач вважає, що в момент укладення оспорюваного договору, директор ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_1 не мав достатніх повноваження на підписання зазначеного договору, з огляду на те, що в силу ч. 2 ст. 59 Кодексу вказано, що протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати.

У силу ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

Так, арбітражний керуючий ліквідатор ПП "Спецзовнішкомплект" Карасюк О.В., повідомив Банк, що будь-яких документів, які б підтверджували, що директор ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_1 мав достатні повноваження на укладення оспорюваного договору не було надано.

Таким чином, позивач дійшов висновку, що оспорюваний договір має бути визнаний недійсним, з огляду на порушення директором ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_1 статуту підприємства, норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до п. 2.3 Договору купівлі-продажу цінних паперів вказано, що покупець, підписуючи цей Договір, заявляє, зобов`язується та гарантує Продавцю, що має усі необхідні повноваження, право та дієздатність для підписання та виконання цього Договору, що особа, яка діє від імені Покупця та вказана в преамбулі цього Договору, прочитала та свідомо підписала цей Договір та наділена необхідними повноваженнями на його підписання, що при укладені даного Договору не порушує законних прав та інтересів третіх осіб.

Розділом 16 Статуту ПП "Спецзовнішкомплект" (в редакції, станом на час укладення спірних правочинів) передбачено, що збори Засновників є найвищим органом Підприємства і мають право приймати рішення з будь-яких питань його діяльності. До виключеної компетенції Зборів Засновників відноситься, з поміж інших питання затвердження правочинів по відчуженню та придбанню продукції, товарів, робіт і послуг, а також грошових коштів, Підприємства на суму, що перевищує 10% статутного фонду.

Пунктом 4 розділу 20 Статуту ПП "Спецзовнішкомплект" зазначено, що директор підзвітний Зборам Засновників і організує виконання їх рішень.

Директор самостійно укладає правочини по відчуженню та придбанню продукції, товарів, робіт і послуг, а також коштів, на суму, що не перевищує 10% статутного фонду (п. 6 розділу 20 Статуту ПП "Спецзовнішкомплект").

Розділом 34 Статуту ПП "Спецзовнішкомплект" вказано, що частки Засновників у статутному фонді (статутному капіталі) Підприємства складають: ОСОБА_2 , індекс 10001, м. Ташкент, Мирабадський район, вул. Мироншох, будинок, 35, Узбекистан, розмір внеску до статутного внеску 12 000 000,00 грн.

Таким чином, на думку позивача, директор ПП "Спецзовнішкомплект" без погодження з загальними зборами учасників товариства мав право укласти договори на суму, яка не перевищує 1,2 млн. грн, в той час, як відповідно до оспорюваного договору була сплачена сума в розмірі 15 001 600,00 грн.

Тож, загальними зборами учасників товариства-Відповідача 1 жодних рішень щодо надання згоди на укладення спірного договору не приймалось, а директор ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_1 не мав жодних повноважень на укладення Договору купівлі-продажу цінних паперів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю І дієздатністю (статті 2, 81, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також Із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Тобто здійснення цивільного права відбувається шляхом вчинення фактичних та юридичних дій. Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи; в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про господарські товариства", товариство з обмеженою відповідальністю створюється І діє на підставі статуту. Відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про господарські товариства", у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Відповідно частини 1 статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Згідно із частиною 1 ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину, в момент його вчинення, цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину. (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Спірний договір укладено між ПП "Спецзовнішкомплект" та ТОВ "Сідвелс". Вказаний договір укладено з боку ПП "Спецзовнішкомплект" в особі директора ОСОБА_1, який діяв на підставі статуту.

За позицією позивача, Договір купівлі-продажу цінних паперів, повинен бути укладений виключно на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників товариства-Відповідача 1.

З огляду на наведене позивач вважає, що директор ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_1 не мав повноважень на укладення оспорюваного договору. Як наслідок - Договір купівлі-продажу цінних паперів було укладено з боку ПП "Спецзовнішкомплект" особою, яка не мала на те повноважень.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас, саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах Із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин.

У зв`язку з наведеним слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 Цивільного кодексу України).

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень (аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 906/100/17 та від 12.06.2018 року у справі № 927/976/17).

При укладені будь-якого договору сторони перевіряють повноваження відповідно до документів, які надають право сторонам укласти відповідний договір.

Так, в преамбулі спірного договору, який був укладений між ПП "Спецзовнішкомплект" та ТОВ "Сідвелс", зазначено про те, що від імені ПП "Спецзовнішкомплект" діє директор ОСОБА_1 , що діє на підставі статуту.

Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірний договір купівлі-продажу цінних паперів від імені ТОВ "Сідвелс" було укладено ТОВ "Ф-Трейдінг" (ліцензія ДКЦНФР на брокерську діяльність серії АГ № 579939 від 03.10.2011 до 03.10.2016), яке здійснює професійну діяльність з торгівлі цінними паперами на фондовому ринку та згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму" є суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Відповідно до підпункту 3 частини 2 ст. 5 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон в редакції 14.10.14) передбачено, що суб`єктами первинного фінансового моніторингу є товарні та інші біржі, що проводять фінансові операції з товарами.

Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта).

Підпунктом 3 пункту 9 ст. 9 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму" (у редакції, що діяла на момент укладення договору) передбачено перелік документів необхідний для здійснення Ідентифікації юридичної особи.

25.09.2019 арбітражний керуючий ліквідатор ПП "Спецзовнішкомплект" Карасюк О.В. звернувся письмово до ТОВ "Ф-Трейдінг" та просив повідомити письмово, чи здійснило ТОВ "Ф-Трейдінг" Ідентифікацію Покупця цінних паперів - ПП "Спецзовнішкомплект" на підставі Статуту та ряду інших документів, зокрема, чи не був директор ПП "Спецзовнішкомплект" обмежений в повноваженнях на укладення Договорів купівлі-продажу цінних паперів №1928БВ від 20.10.2014 та №2001БВ від 07.11.2014. Якщо такі повноваження були перевірені, просив надати копію протоколу загальних зборів учасників ПП "Спецзовнішкомплект" з наданням права директору ПП "Спецзовнішкомплект" укласти вказані договори. Крім того, просив надити усі документи пов`язані із укладенням вищезазначених договорів.

У відповідь ТОВ "Ф-Трейдінг" повідомило ПП "Спецзовнішкомплект", що відповідно до рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №708 від 22 травня 2015 року ТОВ "Ф-Трейдінг" не є торговцем цінними паперами та професійним учасником фондового ринку. Виходячи з вищезазначеного, у ТОВ "Ф-Трейдінг" відсутня можливість надати запитувану інформацію та документи.

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно із ст. 1004 Цивільного кодексу України, повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

З урахуванням зазначеного, AT "Ощадбанк" вважає, що Відповідач 2, під час укладання спірного договору, як довіритель, повністю відповідає за дії повіреного - ТОВ "Ф-Трейдінг" як за власні.

Враховуючи відсутність документів, які свідчили про надання згоди загальними зборами ПП "Спецзовнішкомплект" директору ОСОБА_1 на укладення спірного договору, Банк вважає, що ТОВ "Сідвелс" у відносинах з ПП "Спецзовнішкомплект" стосовно укладання спірного договору знало та за всіма обставинами не могло не знати про обмеження повноважень директора останнього на підписання такого договору.

Тому, на думку позивача, обґрунтованим є те, що відповідно до ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, у ТОВ "Ф-Трейдінг" був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності. А відтак, виконання правочину, у даному випадку, не є свідченням належного його схвалення, оскільки схвалення правочину має відбутися саме в тому порядку і тими посадовими особами чи органом, які мають відповідні повноваження на прийняття такого рішення згідно до Закону та Статуту.

При цьому, зазначені доводи позивача спростовуються тим, що у відповідності до п. 1.1. Договору Продавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов`язаний передати у власність Покупцеві, а Покупець в порядку та на умовах визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством зобов`язаний прийняти та оплатити цінні папери.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно, наслідком укладення договору купівлі-продажу повинно бути передання або зобов`язання передати другій стороні майно у власність.

Всі умови Договору сторонами було виконано. ТОВ "Сідвелс" передало у власність ПП "Спецзовнішкомплект" цінні папери, а останній їх прийняв. Підтвердженням цього, зокрема, є і факт повідомлення ПАТ "Банк Південний" арбітражного керуючого ліквідатора ПП "Спецзовнішкомплект" Карасюка О.В. про належність останньому на праві власності 12 800 шт. іменних бездокументарних Інвестиційних сертифікатів, загальною номінальною вартістю 12 800 000,00 грн., емітованих ТОВ "КУА Кепітал Менеджмент" (ПВІФ "Платинум Інвест"). В свою чергу, ПП "Спецзовнішкомплект" оплатив придбані цінні папери шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ "Сідвелс" в розмірі 15 001 600,00 грн.

Твердження позивача, що в Договорі не зазначено суми, яку повинен сплатити Покупець Продавцю, є безпідставним і спростовується п. 1.3. Договору, в якому вказано, що загальна сума Договору складає 15 001 600,00 грн, і саме таку суму було перераховано ПП "Спецзовнішкомплект" ТОВ "Сідвелс".

Твердження позивача щодо відсутності у директора ПП "Спецзовнішкомплект" на момент укладення Договору достатніх повноважень на підписання Договору ґрунтуються на суб`єктивній оцінці такої обставини.

У п. 2.3. Договору чітко вказано, що Покупець, підписуючи цей Договір, заявляє, зобов`язується та гарантує Продавцю, що має усі необхідні повноваження, право та дієздатність для підписання та виконання цього Договору; що особа, яка діє від імені Покупця та вказана в преамбулі цього Договору, прочитала та свідомо підписала цей Договір та наділена необхідними повноваженнями на його підписання; що при укладені даного Договору не порушує законних прав та інтересів третіх осіб.

Саме на виконання умов даного Договору директором ПП "Спецзовнішкомплект" надано, а ТОВ "Сідвелс" ознайомилось з Протоколом загальних зборів засновників ПП "Спецзовнішкомплект", яким директору останнього були надані відповідні повноваження на укладення Договору.

Даний Протокол у ТОВ "Сідвелс" не зберігся, оскільки у останнього немає передбаченого законом обов`язку зберігати даний документ більше трьох років з моменту його виконання, у зв`язку з тим, що в липні 2018 Товариство знищило документи 2013-2014 року за якими завершена перевірка державними податковими органами та у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, серед яких був і Договір та Протокол. Це підтверджується Протоколом №1 від 12.07.2018 "Про схвалення акта про вилучення для знищення документів за 2013, 2014 рік, термін зберігання яких закінчився" та Актом №1 від 12.07.2018 "Про вилучення для знищення документів, не внесених до національного архівного фонду України" за підписом Голови та Членів комісії, який погоджено Архівним відділом Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області.

Підтверджується факт існування зазначеного Протоколу, а відповідно і повноважень директора ПП "Спецзовнішкомплект" на укладення Договору, і показаннями свідка головного бухгалтера ТОВ "Сідвелс" ОСОБА_3 , які викладені в Заяві свідка, згідно якої, зокрема, ОСОБА_3 свідчить про те, що особисто бачила протокол загальних зборів засновників ПП "Спецзовнішкомплект", в якому були передбачені повноваження директора ОСОБА_1 на підписання договору в повному обсязі. Обмежень не було.

На адвокатський запит ТОВ "ВАТ ОЛІМП" повідомило про наявність сканкопії такого Протоколу.

Так, згідно Протоколу загальних зборів засновників ПП "Спецзовнішкомплект" №15/10/2014-1 від 15.10.2014, Засновник Підприємства ОСОБА_2 надала згоду та повноваження директору ОСОБА_1 на підписання будь-яких договорів та угод з постачальниками та покупцями, як на придбання, так і на реалізацію товарів, робіт, послуг; договорів та угод, як на надання, так і на отримання фінансової допомоги; договорів відступлення права вимоги заборгованості; договорів переведення боргу заборгованості; договорів купівлі-продажу цінних паперів на суму, що не перевищує 18 000 000,00 грн. Сканкопія даного Протоколу прикладена в якості додатку до відзиву відповідача 2.

Викладене позивачем відносно того, що ТОВ "Ф-Трейдінг" проігнорувало у наданні ліквідатору відповіді на поставлені ним питання щодо обставин укладення Договору та надання Протоколу, то ТОВ "Ф-Трейдінг" повідомило ПП "Спецзовнішкомплект", що з травня 2015 року останній не є торговцем цінними паперами та професійним учасником фондового ринку, тому відсутня можливість надати запитувану інформацію та документи. Про це зазначено самим позивачем у заяві, а також в додатках до заяви міститься дана відповідь ТОВ "Ф-Трейдінг" датована 07.10.2019 за вих. №07-10/1.

Відсутність протоколу у ПП "Спецзовнішкомплект" (так як його не передали ліквідатору), у ТОВ "Сідвелс" (у зв`язку з відсутністю обов`язку зберігати його протягом п`яти років з моменту виконання всіх умов Договору та законним знищенням), у ТОВ "Ф-Трейдінг" (так як Товариство не є професійним учасником фондового ринку вже чотири з половиною роки) не є достатньою підставою для висновків про відсутність у директору ОСОБА_1 повноважень на підписання спірного договору.

Разом з тим, оригінал такого протоколу учасниками справи суду для огляду не наданий, що викликає сумніви у існуванні такого документального доказу.

При цьому позивачем не спростовано тієї обставини, що торгівець цінними паперами не міг не перевірити повноважень сторін на укладення Договору, так як у відповідності до вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", ТОВ "Ф-Трейдінг" був зобов`язаний на підставі поданих клієнтом офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта.

Окрім того, законодавцем обмежений строк звернення до суду з позовом про визнання недійсними договорів у справі про банкрутство в межах трьох років, що передує порушенню справи про банкрутство боржника (ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства), що також дорівнює строку загальної позовної давності, з метою недопущення зловживань позивачами у таких справах. Тому що оскаржувати договори, які укладені раніше ніж за три роки до порушення справи про банкрутство боржника на тій підставі, що на момент подання позову відсутній будь-який документ, який повинен був бути на момент укладення такого договору, є свого роду зловживанням правами з боку позивача, так як є зрозумілим, очевидним і закріпленим на законодавчому рівні право осіб не зберігати документи більше трьох років з моменту їх виконання. Відсутність документу станом на момент подання позову в листопаді 2019 році, не може бути беззаперечним доказом про його відсутність на момент укладення договору в жовтні 2014 році, так як проміжок часу між даними подіями складає більше п`яти років.

Крім цього, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що розділом 16 Статуту ПП "Спецзовнішкомплект" (в редакції, станом на час укладення спірних правочинів) передбачено, що збори Засновників є найвищим органом Підприємства і мають право приймати рішення з будь-яких питань його діяльності. До виключної компетенції Зборів Засновників відноситься, з поміж інших питання затвердження правочинів по відчуженню та придбанню продукції, товарів, робіт і послуг, а також грошових коштів, Підприємства на суму, що перевищує 10% статутного фонду.

В даному випадку мова йде про затвердження, а не погодження правочинів по відчуженню та придбанню продукції, товарів, робіт і послуг, а також грошових коштів, Підприємства на суму, що перевищує 10% статутного фонду.

Позивач також посилається на обізнаність в існуванні кредитної заборгованості директора та засновників ПП "Спецзовнішкомплект" в момент укладення оспорюваного договору із ТОВ "Сідвелс" та підстави визнання недійсним договору у порядку Цивільного кодексу України.

У зв`язку з цим господарський суд вважає за необхідне зазначити, що Договір укладений 07.11.2014, а 27.08.2014 ОСОБА_4 передала свою частку в статутному капіталі ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_5 згідно Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП "Спецзовнішкомплект".

В свою чергу, ОСОБА_5 продав свою частку у статутному капіталі Підприємства ОСОБА_2 , про що свідчить Статут ПП "Спецзовнішкомплект" затверджений зборами засновників Підприємства від 03.10.2014 де, як засновник вказана саме ОСОБА_2 . Відповідно, ОСОБА_2 стала засновником ПП "Спецзовнішкомплект" з 03.10.2014, а не з 14.10.2014, як вказує позивач.

Отже, станом на момент укладення Договору, єдиним засновником ПП "Спецзовнішкомплект" була ОСОБА_2 .

Лист позивача щодо погашення 7 000 000, 00 грн направлявся директору ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_6 , так як станом на липень 2014 року директором ПП "Спецзовнішкомплект" був ОСОБА_6 , а не ОСОБА_1 . А підписував договір від ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_1 , який станом на момент укладення Договору (20.10.2014) був директором Підприємства. Відповідно, ОСОБА_1 міг не знати про направлення вказаного листа ОСОБА_6

Відносно обізнаності з графіком погашення кредитної заборгованості, то в даному випадку мало місце укладення договорів відновлювальної кредитної лінії і в них не йшлася мова про графіки погашення кредиту, а лише встановлено ліміти кредитування у відповідні періоди.

Окрім того, як прострочена, сума розміром в 7 000 000,00 грн могла рахуватися з початку 2015 року після затвердження річних результатів діяльності підприємства, а не станом на 07.07.2014, як на це вказує позивач.

Нормативним документом, який регулює склад, загальні вимоги, звітний період фінансової звітності є Закон України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, відповідно до ст. 13 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Проміжна фінансова звітність складається щоквартально наростаючим підсумком з початку звітного року за результатами першого кварталу, першого півріччя, дев`яти місяців у складі балансу та звіту про фінансові результати. Баланс підприємства складається станом на кінець останнього дня кварталу (року).

Відповідно до П(С)БО 1 (Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку), Баланс - це звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання та власний капітал. Тобто на певну дату в балансі відображаються залишки активів, зобов`язань, власного капіталу.

Більш детальна інформація щодо розкриття статей балансу, яка забезпечує деталізацію, обґрунтованість показників балансу передбачена іншими відповідними звітами. Така детальна інформація зазначається в примітках до фінансової звітності (Форма № 5), яка є річною звітністю і складається і подається до відповідних органів у терміни передбачені для річної звітності.

Головним нормативним актом, що регулює порядок і строки надання фінансової звітності є Порядок подання фінансової звітності, затверджений постановою КМУ від 28.02.2000 №419 (далі - Порядок №419).

Так, згідно з п. 2 Порядку №419, фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики.

Згідно з п. 5 Порядку №419, проміжна фінансова звітність (І квартал, перше півріччя, дев`ять місяців), крім консолідованої, подається підприємствами органам, зазначеним у пункті 2 (крім органів Казначейства), не пізніше 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом, а річна - не пізніше 28 лютого наступного за звітним роком.

Проміжна (І квартал, перше півріччя, дев`ять місяців) або річна фінансова звітність подається підприємствами органам, доходів і зборів у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 46 П(С)БО 2 "Баланс", дана стаття відображає суму заборгованості підприємства банкам за отриманими від них позиками, які не є поточними зобов`язаннями. Даний звіт не передбачає поділу зобов`язань на поточні та прострочені. Зобов`язання в фінансовій звітності відображаються у відповідності до П(С)БО 11 "Зобов`язання". І з метою бухгалтерського обліку зобов`язання відповідно по п. 6. П(С)БО 11 поділяються на: довгострокові, поточні, непередбачені зобов`язання, доходи майбутніх періодів.

Щодо відображення простроченої заборгованості, то така детальна інформація відображається в примітках до фінансової звітності (Форма №5), яка є річною звітністю і складається і подається до відповідних органів у терміни передбачені для річної звітності.

При укладанні Договору фінансова звітність Підприємства могла бути складена лише станом на 30.06.2014 відповідно до статей балансу. Заборгованість за отриманими кредитами могла бути відображена в рядочку 1510 балансу і кваліфікована лише як Довгострокові зобов`язання за отриманими кредитами у відповідності з П(С)БО 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" та іншими стандартами бухгалтерського обліку відповідно до яких відображаються дані у фінансовій звітності підприємства за відповідний період. Тобто була зазначена сума отриманого кредиту, а не прострочена заборгованість.

Отже, в даному випадку, що стосується відображення в фінансовій звітності Підприємства заборгованості за Договором кредитної лінії №4 від 05.09.2013, така фінансова звітність могла бути складена станом на 31 грудня 2014 року і подана до відповідних органів в 2015 році. Відповідно, позивачем не доведено, що станом на момент укладення Договору, директор (який не отримував лист Банку про погашення заборгованості) чи засновник Підприємства могли знати про таку заборгованість.

Щодо підписання оскарженого договору зі сторони ТОВ "Сідвелс" заінтересованою особою щодо боржника.

Позивач вважає, що заінтересованою особою стосовно боржника є ТОВ "Сідвелс", з яким ПП "Спецзовнішкомплект" перебуває під контролем третьої особи, а саме: засновника ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 була засновником ПП "Спецзовнішкомплект", але 27.08.2014 продала частку у статутному капіталі ПП "Спецзовнішкомплект" ОСОБА_2 і на момент укладення Договору (07.11.2014) ОСОБА_4 не була засновником ПП "Спецзовнішкомплект". Продаж засновником своєї частки в статутному капіталі підприємства є правом особи та не протирічить будь-яким нормам чинного законодавства України. Твердження позивача про те, що ОСОБА_4 продала свою частку в статутному капіталі ПП "Спецзовнішкомплект" у зв`язку з тим, що знав про існуючу кредитну заборгованість перед позивачем, є нічим іншим як суб`єктивними припущеннями останнього.

Щодо засновників ТОВ "Сідвелс", то ОСОБА_4 на момент укладення Договору і є на сьогодні засновником ТОВ "Сідвелс". Розмір внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу Товариства склав 537, 00 грн, що у відсотковому відношенні складає 4, 5% статутного капіталу Товариства. При цьому, ОСОБА_4 не підписував Договір, так як останнє входить до повноважень директора, більше того, Договір від імені ТОВ "Сідвелс" підписано керівником ТОВ "Ф-Трейдінг".

Відповідно, викладене спростовує твердження позивача щодо підписання Договору зі сторони ТОВ "Сідвелс" заінтересованою особою щодо боржника, що, в свою чергу, виключає можливість посилання позивача на наявність обставини передбаченої, зокрема, нормою ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та необхідної, при дотриманні інших умов, для визнання недійсним Договору в межах справи про банкрутство щодо укладення боржником договору із заінтересованою особою.

На думку позивача, предмет договору купівлі-продажу цінних паперів і діяльність у сфері купівлі-продажу цінних паперів не відповідає статутним цілям та предмету діяльності ПП "Спецзовнішкомплект".

Позаяк, згідно даних ЄДР видами діяльності ПП "Спецзовнішкомплект" є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів, 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

У відповідності до розділу 4 статуту ПП "Спецзовнішкомплект" "Предмет і мета діяльності товариства" серед переліку видів діяльності відсутні операції з цінними паперами, в тому числі цінними паперами інститутів спільного інвестування.

Також, згідно даних ЄДР видами діяльності ТОВ "Сідвелс" є: Код КВЕД 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; Код КВЕД 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів (основний); Код КВЕД 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки; Код КВЕД 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 52.10 Складське господарство; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

Тобто, діяльність у сфері купівлі-продажу цінних паперів взагалі не властива для сторін договору купівлі-продажу цінних паперів.

Крім того, як вже зазначалось, згідно з умов договору купівлі-продажу цінних паперів предметом його є інвестиційні іменні сертифікати, емітентом яких є ТОВ "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ" (Пайовий венчурний інвестиційний фонд "Платинуй Інвест", код ЄДРІСІ 233277, ).

Умовами оскаржуваного договору ціну зазначених вище інвестиційних Іменних сертифікатів в кількості 12 800 шт. встановлено в розмірі 15 001 600,00 грн., тобто 1 172,00 грн. за одну шт., при номінальній вартості - 1000, 00грн.

Поряд з цим, у договорі не зазначено, яким чином була визначена саме така ціна цінних паперів, адже сторонами не вказано, чи зазначена в договорі ціна ЦП є біржовою, балансовою або іншою. Не вказується також, чи була ціна ЦП визначена за біржовим курсом або за вартістю, визначеною суб`єктом оціночної діяльності.

Поряд із зазначеним у матеріалах справи відсутні будь-які згадки про проведення торгів цінними паперами, які були б емітовані ТОВ "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ", яка вказана у Договорі купівлі-продажу цінних паперів як емітент. За таких обставин, визначення вартості придбаних боржником ЦП за біржовим курсом виключається.

Також, на веб-сайті ТОВ "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ" розміщено її фінансову звітність. Так, з аналізу балансу та звіту про фінансові результати ТОВ "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ" за 2014 звітний рік (роздруківка з сайту) вбачається, що вартість активів згаданої компанії з управління активами на кінець звітного періоду становить 6 011 000,00 грн. Тобто, зазначена в оскаржуваному договорі вартість цінних паперів, емітованих інвестиційним фондом, що знаходиться в управлінні згаданої ТОВ "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ", фактично перевищує вартість активів самої ТОВ "КУА "ІТТ МЕНЕДЖМЕНТ".

Водночас, жодні офіційні джерела не містять інформації щодо активів самого Пайового венчурного інвестиційного фонду "Платинум Інвест".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", інвестиційний сертифікат-цінний папір, який розміщується інвестиційним фондом, інвестиційною компанією, компанією з управління активами пайового інвестиційного фонду та посвідчує право власності інвестора на частку в інвестиційному фонді, взаємному фонді інвестиційної компанії та пайовому інвестиційному фонді. Особливості емісії, обігу, обліку та погашення інвестиційних сертифікатів визначаються відповідним законодавством (ч. 6 ст.12 цього ж Закону).

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України "Про інститути спільного інвестування" пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 56 Закону України "Про інститути спільного інвестування" розрахункова вартість цінного папера інституту спільного інвестування визначається як результат ділення загальної вартості чистих активів інституту спільного інвестування на кількість цінних паперів інституту спільного інвестування, які перебувають в обігу на день розрахунку. Придбання цінних паперів інституту спільного інвестування, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 55 цього Закону, здійснюється за ціною, що визначається виходячи з розрахункової вартості цінного папера інституту спільного інвестування на день надходження коштів на рахунок такого інституту. У заявці на придбання зазначається сума коштів, на яку придбаваються цінні папери інституту спільного інвестування. Кількість цінних паперів інституту спільного інвестування, які придбаваються інвестором, визначається шляхом ділення сплаченої інвестором суми на ціну одного цінного папера інституту спільного інвестування, визначену на день надходження коштів на рахунок такого інституту.

Таким чином, вартість цінних паперів розраховується в установленій формі та не залежить від волевиявлення сторін договору.

При цьому, у відповідності до положень абз. 2 ч. 4 ст. 51 Закону України "Про інститути спільного інвестування" та абз. 3 п. 5 Розділу II Положення про порядок розміщення, обігу та викупу цінних паперів Інституту спільного інвестування, затвердженим Рішенням НКЦПФР від 30.07.2013 №1338 - оплата цінних паперів інституту спільного інвестування у розстрочку не допускається.

Відтак, договір купівлі продажу цінних паперів, на думку позивача, не містить жодних положень щодо визначення ціни інвестиційних сертифікатів, відповідно до фінансових результатів боржника його фінансовий стан не давав змоги провести оплату цінних паперів по ціні, яка зазначена в договорі, а положення про розстрочку оплати цінних паперів суперечить чинному законодавству.

Отже, з урахуванням наведеного, ПП "Спецзовнішкомплект" придбано майно за цінами вищими від ринкових, при цьому на момент прийняття на себе такого зобов`язання майна боржника було недостатньо для задоволення вимог кредиторів, а зміст оскаржуваного договору суперечить наведеним вище нормам законодавства, яке регулює відносини у сфері обігу цінних паперів.

З цього приводу господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 56 Закону України "Про інститути спільного інвестування" регламентує порядок визначення вартості цінного паперу в момент його продажу самим інститутом спільного інвестування (компанією з управління активами пайового інвестиційного фонду), а в даному випадку інвестиційні іменні сертифікати мали природу товару і продавалися між юридичними особами, які не є засновниками інституту спільного інвестування.

Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, законодавством України не передбачено порядок визначення вартості інвестиційного іменного сертифікату, коли купівля-продаж відбувається не компанією з управління активами пайового інвестиційного фонду, а учасником даного фонду, тому доводи Банку щодо порушення законодавства про обіг цінних паперів є безпідставними.

Твердження позивача, що ПП "Спецзовнішкомплект" придбано майно за цінами вищими від ринкових, так як номінальна вартість сертифікатів - 1000,00 грн, а придбало їх ПП "Спецзовнішкомплект" за 1 172,00 грн (на 172 грн вище від номінальної) за одну штуку, не мають під собою жодного правового підґрунтя, так як номінальна і ринкова вартість цінних паперів - це зовсім різні речі. Номінальна ціна - це ціна, визначена на цінному папері. Ринкова ціна - це ціна, за котрою цінний папір продається. Позивачем не наведено жодних доказів, що в період укладення Договору ринкова ціна інвестиційних сертифікатів була меншою, ніж за якою її продано ПП "Спецзовнішкомплект". Окрім того, так як наразі інвестиційні сертифікати є власністю ПП "Спецзовнішкомплект" в особі арбітражного керуючого ліквідатора Карасюка О.В., у останнього є всі можливості реалізувати вказані цінні папери з метою задоволення вимог кредиторів боржника.

Посилання позивача, що Статутами сторін Договору не передбачено такий вид діяльності, як купівлі-продаж цінних паперів, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що це не є спеціальною обставиною для можливості визнання недійсним договору, зокрема, в рамках справи про банкрутство. При цьому, в Статутах обох підприємств передбачено право здійснювати інші види діяльності.

Так, в Статуті ПП "Спецзовнішкомплект" - розділ 4 "Предмет і мета діяльності підприємства" п. 2 "Предметом діяльності ПІДПРИЄМСТВА є інша діяльність, не заборонена законодавством України". Аналогічне право передбачено в Статуті ТОВ "Сідвелс" в Розділі 3 "Мета та основні напрямки діяльності Товариства".

За ст. 74 ГПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 42 КУзПБ визначені спеціальні підстави визнання недійсними правочинів боржника. Статтею 215 ЦК України визначені загальні підстави недійсності правочинів.

Враховуючи викладені обставини, господарський суд дійшов висновку про відсутність, доказів наявності, як спеціальних так і загальних підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №2001БВ від 07.11.2014, укладений між ПП "Спецзовнішкомплект" та ТОВ "Сідвелс", від імені за дорученням та в інтересах якого діяло ТОВ "Ф-Трейдінг" на підставі договору доручення № 200БД від 07.11.2014, відповідно про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності його порушеного права чи інтересу.

Щодо вимоги відповідача 2. про застосування строку позовної давності, то виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

За таких обставин, правові підстави для відмови в позові у зв`язку зі спливом позовної давності відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники ухвали направити кредиторам (ухвала суду від 23.05.2019), банкруту, ліквідатору - арбітражному керуючому Карасюку О.В. (01001, м. Київ, пров. Рильський, буд. 4, поверх 6); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ); ТОВ "ВАТ ОЛІМП" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, буд. 4Д); ТОВ "Ф-Трейдінг" (49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 22).

Повне рішення складено 01.12.2020.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.