ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Справа № 911/2398/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

до фізичної особи-підприємця Герасимчук Катерини Миколаївни

про стягнення 104207,65 грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АТ КБ «ПриватБанк», Банк) з позовом до фізичної особи-підприємця Герасимчук Катерини Миколаївни (далі - відповідач, ФОП Герасимчук К.М.) про стягнення 104207,65 грн, з яких: 92057,65 грн заборгованості за кредитом та 12150,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 29.10.2019 в частині щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів у вигляді щомісячної комісії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.08.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) та встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористалась наданим їй процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), щодо надіслання відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень ст. 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про її право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 25.08.2020 про відкриття провадження у справі № 911/2398/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення ФОП Герасимчук К.М. з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ФОП Герасимчук К.М. (клієнт) 29.10.2019 із використанням електронного цифрового підпису підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), в преамбулі якої зазначено, що підписанням цієї заяви, на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України, клієнт приєднується до розділу 1.1. «Загальні положення» та підрозділу « 3.2.8. Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «ПриватБанк» pb.ua на дату укладення договору; ця заява та умови разом складають кредитний договір між Банком та клієнтом.

У розділі 1 Заяви наведено істотні умови кредитного договору, зокрема такі:

- банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни (п. 1.1.);

- розмір кредиту: 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн (п. 1.2.);

- строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів клієнту (п. 1.3.);

- проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,7% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,5% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту) (п.1.4.);

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (додаток 1 до цієї заяви) є невід`ємною частиною договору (п. 1.6.);

- укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (п. 1.10.).

У додатку № 1 до Заяви про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» № б/н від 29.10.2019 викладено графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом. Так, сума кредиту, яка повинна погашатись щомісяця протягом 12 місяців, становить 12500,00 грн кожного місяця, а сума процентів - 2550,00 грн щомісяця з першого по шостий місяць включно і 2250,00 грн щомісяця з сьомого по дванадцятий місяць включно.

Заяву підписано 29.10.2019 технічним ключем MSBGO АТ КБ «Приватбанк», а також 29.10.2019 електронним цифровим підписом Герасимчук К.М. та скріплено її електронною печаткою, що підтверджується витягом електронного документа: «Об`єкт перевірки: Кред дог ФОП Герасимчук К.М.pdf».

Відповідно до розділу 2 договору, клієнт підтверджує ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом «3.2.8. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку за адресою: https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, а саме: 3.2.8. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Згідно з п. 3.2.8.3. договору, надання кредитів у рамках послуги здійснюється, зокрема, на наступних умовах:

- повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (п. 3.2.8.3.1.);

- строк користування кредитом становить 12 місяців (п. 3.2.8.3.1.2.);

- клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу (п. 3.2.8.3.1.4.);

- за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.8.6.2.) (п. 3.2.8.3.2.);

- клієнт зобов`язується: оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2. (п.3.2.8.5.2.); повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (п.3.2.8.5.3.); сплатити банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2. (п. 3.2.8.5.5.);

- за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2. (п. 3.2.8.9.1.);

- розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п. 3.2.8.9.7.)

Позивачем до позовної заяви додано копію витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» Розділ 3.2.8. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» (затверджений на засіданні Правління АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2017 протокол №10).

Банк 29.10.2019 перерахував грошові кошти в сумі 150000 грн на рахунок клієнта, що підтверджується наданою випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 29.10.2019 по 23.07.2020.

Як свідчить зміст вказаної виписки ФОП Герасимчук К.М. здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором шляхом сплати наступним чином: 10.11.2019 - 45000,00 грн; 29.11.2019 - 4200,00 грн; 29.01.2020 - 4942,35 грн; 30.01.2020 - 3800,00 грн. Станом на 23.07.2020 залишок заборгованості за кредитом становив 92057,65 грн.

Випискою по рахунку ФОП Герасимчук К.М. № НОМЕР_2 за період з 29.10.2019 по 23.07.2020 підтверджується нарахування банком комісії (по 2550,00 грн - 29.11.2019, 03.01.2020, 29.01.2020, 29.02.2020, 29.03.2020, 29.04.2020 та по 2250,00 грн - 29.05.2020, 29.06.2020) та її часткове погашення клієнтом шляхом сплати по 2550,00 грн - 03.12.2019, 03.01.2020 та 29.01.2020; кінцева сума заборгованості за комісією - 12150,00 грн.

У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача 92057,65 грн заборгованості за кредитом та 12150,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Станом на дату ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо здійснення відповідачем оплати заявлених до стягнення сум.

На підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору (договору приєднання) виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Договором визначено, що строк повернення кредиту становить 12 місяців з дати видачі коштів клієнту (29.10.2019), а кредит підлягає поверненню частинами кожного місяця протягом цього строку.

Разом з тим з поданих банківських виписок вбачається, що боржник прострочила виконання зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту у березні 2020 року, а також відповідних частин у наступні місяці, оскільки остання сплата відбулась 30.01.2020. Станом на час звернення з позовом прострочена заборгованість за кредитом становить 67057,65 грн.

Суд вважає, що Банк, звернувшись до суду з позовом про дострокове стягнення усієї суми заборгованості за кредитом, включаючи прострочену заборгованість та заборгованість, що залишилась (всього 92057,65 грн), використав своє передбачене частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право та на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів тощо.

При цьому направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів, є правом, а не обов`язком кредитора, ненаправлення ж такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав і не позбавляє кредитора права на судовий захист. Як наслідок, кредитор може вимагати захисту своїх прав через суд, подавши позов про виконання боржником обов`язку з дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, та просити стягнення цієї частини кредиту, як і його простроченої частини.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц.

Суду не подано доказів погашення позичальником заборгованості за кредитом у строки та в розмірі, обумовлені договором, як і не спростовано позовних вимог в цій частині, з огляду на що вимога Банку про стягнення 92057,65 грн заборгованості за кредитом є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того позивач заявив до стягнення 12150,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно з пунктами 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Герасимчук К.М. неналежно виконувала свої зобов`язання в частині погашення відсотків у вигляді щомісячної комісії, що підтверджується випискою банку з рахунку відповідача та наданим розрахунком.

Перевіривши здійснений Банком розрахунок відсотків, з урахуванням викладених вище умов договору, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, а відтак позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у сумі 12150,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Герасимчук Катерини Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ): 92057 (дев`яносто дві тисячі п`ятдесят сім) грн 65 коп. заборгованості за кредитом, 12150 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят) грн 00 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін