ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

24.11.2020м. ДніпроСправа № 904/5729/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Агроспейс", м.Дніпро

до Фермерського господарства "Восход-2012", с. Балашове, Херсонська область

про стягнення 403 502,13 грн

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Гладка В.О. - адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Агроспейс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Восход-2012" 403 502,13 грн, з яких: 242 917,21 грн - основний борг; 160584,92 грн - 365% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору фінансового лізингу № 4АП-19 від 27.08.2019 в частині своєчасної сплати лізингових платежів.

Підсудність справи Господарському суду Дніпропетровської області позивач визначив на підставі частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись при цьому на пункт 13.9 договору щодо місця виконання договору.

Ухвалою суду від 26.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.11.2020.

У підготовче засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов не подав. Натомість відповідач звернувся до суду із заявою про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Справа не підсудна Господарському суду Дніпропетровської області з наступних підстав.

За загальним правилом, викладеним у частині першій статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 29 цього Кодексу позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Пунктом 13.9 договору фінансового лізингу № 4АП-19 від 27.08.2019 передбачено, що місце виконання цього договору визначається за місцезнаходженням лізингодавця.

З метою аналізу змісту пункту цього договору суд враховує таке.

Згідно з частиною третьою статті 213 Цивільного кодексу України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц звернув увагу на те, що відповідно до сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem) - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the dоminant influence of one party).

Правовий аналіз пункту 13.9 договору в контексті його загального змісту дозволяє дійти висновку, що сторонами не визначено чиї саме зобов`язання за договором повинні виконуватися за місцезнаходженням лізингодавця.

Тому, виконання договірних зобов`язань повинно оцінюватися з урахуванням прав та обов`язків обох сторін відповідно до договору та чинного законодавства.

Щодо виконання договору позивачем в частині передачі ним предмета лізингу у місті Дніпрі, то це передбачено пунктом 2.1 договору й підтверджується двостороннім актом приймання-передачі від 06.09.2019 (а.с. 15). Виконання позивачем договору за своїм місцезнаходженням, яке збігається з місцезнаходженням предмета лізингу, є логічним, не суперечить законодавству й відповідає умовам договору.

Разом з тим пунктами 4.4, 4.6 договору сторони передбачили, що будь-які платежі, в тому числі лізингові, лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця.

Згідно з частиною першою статті 198 Цивільного кодексу України платежі за грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, здійснюються у безготівковій формі або готівкою через установи банків, якщо інше не встановлено законом.

За змістом пункту 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976) безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді;

обслуговуючий банк (банк, що обслуговує) - це банк, у якому відкрито рахунок учаснику безготівкових розрахунків та/або який здійснює для нього на договірних умовах будь-яку з операцій чи послуг, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до розділу 14 договору банком, обслуговуючим відповідача, є відділення в АТ "Укрексімбанк" (м. Херсон), що знаходиться за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача у справі.

За таких обставин виконання відповідачем грошового зобов`язання через обслуговуючий банк за своїм місцезнаходженням відповідає чинному законодавству, не суперечить положенням укладеного сторонами договору, усталеним звичаям ділового обороту й повністю узгоджується з одним із таких принципів (засад) цивільного законодавства як розумність.

Очевидно, що узгоджені сторонами умови договору не дозволяють з точки зору правової визначеності, що є одним із елементів верховенства права, стверджувати про можливість повного виконання сторонами договору за місцезнаходженням позивача.

Отже, викладене дає підстави для висновку про необхідність визначення підсудності у спорі між сторонами у цій справі відповідно до частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України, - за місцезнаходженням відповідача.

Для цілей визначення підсудності відповідно до ГПК України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ГПК України).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство "Восход-2012" знаходиться за адресою: 75424, Херсонська область, село Балашове, вул. 9 Травня, буд. 3.

Відтак, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Херсонської області.

Розгляд справи судом відповідної територіальної юрисдикції є обов`язковим з огляду на необхідність дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За частиною третьою статті 31 цього Кодексу передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати за територіальною підсудністю на розгляд Господарському суду Херсонської області (73003, м. Херсон, вул. Театральна (Горького), 18) справу № 904/5729/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Агроспейс" до Фермерського господарства "Восход-2012" про стягнення 403 502,13 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 24.11.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 27.11.2020.

Суддя І.І. Колісник