ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" листопада 2020 р. Справа № 924/56/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали заяви про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича, м. Старокостянтинів Хмельницької області

про стягнення 185726,56 гривень

за участю представників:

позивача (стягувача): не з`явився

відповідача (боржника): Шевчук Ю.М.

У засіданні оголошено вступну і резолютивну частини ухвали.

встановив: рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.03.2020 у справі №924/56/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2020, задоволено позов Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича, м. Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення 185726,56 грн безпідставно збережених коштів задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича на користь Старокостянтинівської міської ради 185726,56 грн безпідставно збережених коштів, 2785,90 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення 05.11.2020 видано відповідний наказ.

20.11.2020 на адресу суду надійшла заява фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича (від 19.11.2020), в якій відповідно до ст. 331 ГПК України просить постановити ухвалу про розстрочення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.03.2020 у справі №924/56/20 строком на один рік.

В обґрунтування заяви заявник зазначає про те, що ним рішення суду виконується, а саме: сплачено позивачу 5726,56 грн безпідставно збережених коштів та 2785,90 грн судового збору. Звертає увагу, що у зв`язку із хворобою, пенсійним віком, введенням в Україні карантину підприємницькою діяльністю не займається, тому можливість виконати рішення суду одним платежем відсутня.

Заявник в судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримав.

Представник стягувача до суду не з`явився, будь-яких клопотань не подав.

Розглядаючи вищезазначену заяву судом врахувається таке.

Конституцією України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні приписи містяться у ст. 326 ГПК України, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. ч. 1, 3-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

При цьому суд звертає увагу на те, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

На підтвердження зазначених в заяві обставин, які свідчать про причини неможливості виконання рішення суду у визначений законом строк, заявник подав: квитанцію №АН93-ОР9Т-4ВВЕ-3А1В від 13.11.2020 про сплату Шевчуком Ю.М. 2795,90 грн судового збору; квитанцію №3А00-0А3С -А2АН-22КА від 13.11.2020 про сплату Шевчуком Ю.М. 5726,56 грн; довідку фінансового управління виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 16.11.2020 про надходження 5726,56 грн коштів; пенсійне посвідчення Шевчука Ю.М.; виписку із медичної карти хворого від 12.11.2020.

Судом враховується, що відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України, згідно з якими розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Ураховуючи зазначене, принципи розумності та справедливості, вимоги ч. 5 ст. 331 ГПК України, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочки виконання рішення суду від 30.03.2020 у справі №924/56/20 рівними щомісячними платежами до граничного строку розстрочення, встановленого ч. 5 ст. 331 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича (від 19.11.2020) про розстрочку виконання судового рішення від 30.03.2020 у справі №924/56/20 задовольнити.

Розстрочити виконання рішення суду, ухваленого у справі №924/56/20, шляхом сплати боржником залишку присудженої суми в розмірі 180000,00 грн згідно з графіком: до 31.12.2020 - 45000,00 грн, до 31.01.2021 - 45000,00 грн, до 28.02.2021 - 45000,00 грн, до 30.03.2021 - 45000,00 гривень.

Ухвала набирає законної сили 30.11.2020.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено 30.11.2020.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 до справи, 2 - позивачу (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 41), 3 - відповідачу АДРЕСА_1