СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р. Справа № 922/1748/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А. , суддя Пушай В.І.,

за участі секретаря судового засідання Полупан Ю.В.,

за участі представників:

позивача (ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо") - адвокат Франтовський В.М, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.01.2007 № 893 та довіреності від 11.03.2020 № 11/03-03;

відповідача (ТОВ "Лідер-груп інтернешнл") - не з`явився;

1-ї третьої особи на стороні позивача (ДП "Український медичний центр сертифікації") - не з`явився;

2-ї третьої особи на стороні позивача (ДП "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації") - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (вх. № 848Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 30 січня 2019 року (повний текст складено 11.02.2019) у справі № 922/1748/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо", м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Державне підприємство "Український медичний центр сертифікації", м. Київ,

2) Державне підприємство "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-груп інтернешнл", м. Харків,

про заборону вчиняти певні дії та стягнення компенсації за порушення майнових прав суб`єкта авторського права в сумі 372300,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Лідер-груп інтернешнл", в якій просить:

- заборонити ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" вчиняти дії, спрямовані на використання будь-яким чином (у тому числі відтворення, здавання в майновий найм, прокат, виготовлення з використанням цих технічних умов продукції, її реалізацію, ввезення на митну територію України, розроблення, погодження та реєстрацію на їх основі інших технічних умов, та інше передбачене законодавством України використання, а також транспортування, зберігання або володіння, з метою введення в цивільний обіг примірників творів) твору технічного характеру - Технічних умов виробу медичного призначення "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо» (Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008)", розробник TOB "Лідер груп", виробник ФОП ОСОБА_5;

- заборонити ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" вчиняти дії, спрямовані на використання будь-яким чином твору технічного характеру (у тому числі відтворення, здавання в майновий найм, прокат, виготовлення з використанням цих технічних умов продукції, її реалізацію, ввезення на митну територію України, розроблення, погодження та реєстрацію на їх основі інших технічних умов, та інше передбачене законодавством України використання, а також транспортування, зберігання або володіння, з метою введення в цивільний обіг примірників творів) - Технічні умови ТУ У 26.6-4:2013 виробу медичного "Комплекс для діагностики та терапії "Лідомед- Біо", розробник TOB "НВП "ЛІДОМЕД-БІО", 61072, м. Харків, пр. Леніна, б. 31-В, кв. 107, виробник - TOB "ІКС-Техно", Київська область, Макаровський район, с. Наливайкивка, вул. Леніна, д.96-д, Україна;

- заборонити ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" вчиняти дії, спрямовані на використання будь-яким чином твору технічного характеру (у тому числі відтворення, здавання в майновий найм, прокат, виготовлення з використанням цих технічних умов продукції, її реалізацію, ввезення на митну територію України, розроблення, погодження та реєстрацію на їх основі інших технічних умов, та інше передбачене законодавством України використання, а також транспортування, зберігання або володіння, з метою введення в цивільний обіг примірників творів) - Технічні умови ТУ У 26.2-2:2014 "Система "Лідомед-Біо", розробник - TOB "Лідер - груп інтернешнл";

- стягнути з ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" на користь ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" компенсацію за порушення майнових прав суб`єкта авторського права в розмірі 372300,00 грн.

Також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 10870,50 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує порушенням відповідачем у період з вересня 2013 року по 2015 рік авторських прав позивача на твір технічного характеру, а саме: Технічні умови виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо» ТУ У 33.1-4:2008» (розробник TOB "Лідер груп") та Технічні умови виробу медичного «Комплекс для діагностики та терапії «Лідомед-Біо» ТУ У 26.6-4:2013» (розробник TOB "НВП "ЛІДОМЕД-БІО"). Вважає, що протягом зазначеного періоду відповідач не мав законних підстав на розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на твір технічного характеру - Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008, шляхом його відтворення, опублікування та переробки в Технічні умови ТУ У 26.2-2:2014 «Система «Лідомед-Біо» (розробник - ТОВ «Лідер-груп інтернешнл»), які були зареєстровані в ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в класифікації електроні прилади, а не як медичний виріб, а також не мав підстав поширювати медичний виріб "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008)". Позивач вважає, що ТОВ «Хвиля майбутнього» набуло виключні майнові права на використання документації по договору від 02.10.2009, укладеному між TOB «Лідер груп» та ТОВ «Хвиля майбутнього», та в подальшому ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивач) по договору від 18.08.2010, укладеному з ТОВ «Хвиля майбутнього», набуло ці права.

В процесі розгляду справи Господарським судом Харківської області ухвалою від 02.07.2018 у справі № 922/1748/18 (т. 1 а.с. 2-4) залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ДП "Український медичний центр сертифікації" та ДП "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Харківстандартметрологія").

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.01.2019 у справі № 922/1748/18 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Аюпова Р.М., суддя Бринцев О.В., суддя Смірнова О.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю (т. 4 а.с. 171-186). Повний текст зазначеного рішення складено 11.02.2019.

Рішення мотивовано тим, що укладений між TOB "Лідер-груп" та TOB "Хвиля майбутнього" договір від 02.10.2009 про передачу виключного права на використання технічної документації, зокрема Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008" та супровідної документації до зазначених технічних умов, за своєю суттю є ліцензійним договором, а не договором про передання виключних майнових прав на об`єкт прав інтелектуальної власності, оскільки відповідно до розділів 1, 6 вказаного договору TOB "Лідер-груп" як володілець технічної документації не передало TOB "Хвиля майбутнього" виключні права на використання, зміну та переоформлення вищезазначеної технічної документації, а надало у використання майнові права на об`єкт авторського права у певному обсязі на визначений час до - 02.10.2012, що, зважаючи на положення ст. 1113 Цивільного кодексу України, свідчить про укладення саме ліцензійного договору. Суд дійшов висновку, що предметом договору про передачу виключних прав на використання технічної документації від 02.10.2009 є невиключна ліцензія, а сам договір фактично являється невиключним ліцензійним договором, яким визначено можливість надання ліцензіатом (TOB "Хвиля майбутнього") субліцензії іншим особам, але в межах наданих прав ліцензіату. 18.08.2010 TOB "Хвиля майбутнього" уклало з ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивачем) договір про передачу виключного права на використання технічної документації, зокрема Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008 та супровідної документації до них, який за своєю суттю та згідно з приписами ч. 4 ст. 1108 Цивільного кодексу України є субліцензійним, а сторони по договору є субліцензіатом (TOB "НВП "Лідомед-Біо") та субліцензіаром (TOB "Хвиля майбутнього"). Суд зазначає, що переходу виключних майнових прав на зазначений об`єкт повністю або частково не відбулося, позивач не набув статусу правоволодільця майнових (виключних) авторських прав на Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008 та супровідної документації до них. Правоволоділець - ТОВ "Лідер-груп" був ліквідований 26.06.2013, укладений між ТОВ "Лідер-груп" та ТОВ "Хвиля майбутнього" договір від 02.10.2009, припинив дію 03.10.2012 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. При наявності автоматичного продовження на наступний термін зазначений договір припинився б 26.06.2013 у зв`язку з ліквідацією сторони по договору. В порядку ст. 609 Цивільного кодексу України з 26.06.2013 також припинився б і похідний від нього субліцензійний договір від 18.08.2010, укладений між ТОВ "Хвиля майбутнього" та ТОВ "Науково-виробничим підприємством "Лідомед-Біо". На підставі викладеного суд дійшов висновку про недоведеність набуття позивачем виключних майнових прав на Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008, порушення прав позивач та відмовив у задоволенні позову повністю.

ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивач) 11.03.2019 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на безпідставність висновку місцевого господарського суду про припинення дії з 03.10.2012 укладеного між TOB "Лідер-груп" та TOB "Хвиля майбутнього" договору від 02.10.2009 про передачу виключних прав на використання технічної документації, зокрема Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008 та супровідної документації до них. Зазначає, що відповідно до п. 6.2 зазначного договору, договір продовжується за взаємною згодою сторін автоматично на кожний наступний термін, за умови, що жодна зі сторін не виявила бажання розірвати договір за 7 календарних днів до закінчення терміну дії договору. Матеріали справи не містять доказів про наявність у сторін бажання розірвати цей договір, тому, як вважає позивач, після спливу трирічного строку договір від 02.10.2009 був автоматично продовжений за взаємною згодою сторін. Вважає, що строк чинності договору від 02.10.2009 та укладеного на його підставі договору від 18.08.2010 було припинено 26.06.2013 у зв`язку з визнанням ТОВ «Лідер-груп» банкрутом та припиненням юридичної особи. Не погоджується з висновком суду про те, що договір від 02.10.2009 є ліцензійним договором, яким надається невиключна ліцензія. Як вважає позивач, договір від 02.10.2009 є ліцензійним договором, яким надається саме виключна ліцензія, а укладений на його підставі договір від 18.08.2010 є субліцензійним договором. Субліцензія надається в межах основної ліцензії, є залежною від основної ліцензії та припиняється при завершенні її строку дії. Зазначає, що відповідно до умов розділу 1 договору від 02.10.2009, позивач отримав виключні права на використання, зміну та переоформлення вищезазначеної технічної документації.

Зазначає, що рішеннями по господарським справам №№ 922/496/17, 922/1494/17 та 922/363/17, які набули чинності, встановлено відсутність у відповідача прав на розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на твір технічного характеру - Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008. Зокрема зазначеними рішенями встановлено, що договір від 24.12.2010 № 3, укладений між ТОВ «Лідер-груп» та ОСОБА_1 , за своєю правовою природою не є договором про передання майнових авторських прав на спірний твір технічного характеру, а є договором купівлі-продажу, за яким у власність передаються не майнові права інтелектуальної власності на спірний твір технічного характеру, а технічна документація як товар, тобто матеріальний об`єкт (річ), в якому такий твір втілено. Отже ОСОБА_1 не набула майнових авторських прав інтелектуальної власності на спірний твір технічного характеру від ТОВ "Лідер-груп" за договором від 24.12.2010 № 3 та не могла їх передати ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» за договором від 01.02.2011.

Вважає, що відповідач, не маючи майнових авторських прав інтелектуальної власності, зокрема щодо використання, зміни та переоформлення твору технічного характеру вдався до внесення змін та переоформлення Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008. З посиланням на чч. 1, 3 ст. 418, ст. 435 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 8,11 Закону України "Про авторське право і суміжні права", зазначає, що первинним суб`єктом, якому належить авторське право, тобто автором (розробником) твору - Технічні умови медичного виробу « Комплекс для діагностики та терапії Лідомед-Біо » (ТУ У 26.6.-4:2013)» є позивач - ТОВ «НВП «Лідомед-Біо». Зазначає, що ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» (відповідач) оскаржило законність отримання ТОВ «НВП «Лідомед-Біо» (позивачем) Свідоцтва про державну реєстрацію медичного виробу «Комплекс для діагностики та терапії Лідомед-Біо» (ТУ У 26.6.-4:2013)» від 09.12.2013 № 13344/2013 шляхом подання відповідного позову до Харківського окружного адміністративного суду. Постановою від 17.03.2017 у справі № 820/4331/16 Харківський окружний адміністративний суд відмовив у задоволені позовних вимог ТОВ «Лідер-груп інтернешнл». Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017, залишеною без змін Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 820/4331/16, скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2017 у справі № 820/4331/16, провадження у справі закрито.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 у справі № 922/1748/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для надання відзивів на апеляційну скаргу, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Відповідач - ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" надав відзив на апеляційну скаргу позивача (т. 5 а.с. 18-27), в якому не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що укладений між TOB "Лідер-груп" та TOB "Хвиля майбутнього" договір від 02.10.2009 про передачу виключного права на використання технічної документації фактично є ліцензійним договором, а не договором про передання виключних майнових прав на об`єкт прав інтелектуальної власності. Вважає, що предметом зазначеного договору є невиключна ліцензія, у зв`язку з чим цей договір являється невиключним ліцензійним договором, яким визначено можливість надання ліцензіатом (TOB "Хвиля майбутнього") субліцензії іншим особам, але в межах наданих прав ліцензіату. Зважаючи на це, договір від 18.08.2010 про передачу виключного права на використання технічної документації, укладений між TOB "Хвиля майбутнього" та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивачем), який є похідним від невиключного ліцензійного договору від 02.10.2009, фактично є субліцензійним, а сторони по договору є субліцензіатом (TOB "НВП "Лідомед-Біо") та субліцензіаром (TOB "Хвиля майбутнього"). Враховуючи, що ТОВ "Лідер-груп" ліквідовано 26.06.2013, укладений ним з ТОВ "Хвиля майбутнього" договір від 02.10.2009 припинився у зв`язку з ліквідацією сторони. Договір від 18.08.2010 між ТОВ "Хвиля майбутнього" та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" також припинився 26.06.2013.

2-а третя особа - ДП "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Харківстандартметрологія") надала відзив на апеляційну скаргу позивача (т. 4 а.с. 232-236), в якому зазначає, що ДП "Харківстандартметрологія" 14.05.2014 зареєструвало Технічні умови ТУ У 26.2-2:2014 "Система "Лідомед-Біо" (розробник ТОВ "Лідер-груп інтернешнл"). Зазначені технічні умови є власністю ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" і не можуть бути повністю або частково використані, тиражовані або поширені іншими підприємствами, організаціями або приватними особами без згоди власника. Згідно з Законом України "Про стандартизацію", право власності на стандарти, кодекси усталеної практики і технічні умови, прийняті підприємствами, установами та організаціями, і видані ними каталоги належать відповідним підприємствам, установам та організаціям, що закріплено у ч. 3 ст. 16 вищезазначеного Закону. Також 2-а третя особа у відзиві на апеляційну скаргу просить розглянути справу за відсутності її представника.

1-а третя особа - ДП "Український медичний центр сертифікації" правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, відзив на апеляційну скаргу позивача не надала.

Під час апеляційного провадження ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 922/1748/18 (т. 5 а.с. 82-88) у зв`язку з необхідністю вирішення питань, що потребують спеціальних знань у сфері інтелектуальної власності, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного дослідження обставин даної справи, призначено по справі судову експертизу з питань інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи, матеріали справи надіслано до експертної установи.

01.09.2020 за вх. № 8138 до Східного апеляційного господарського суду надійшов Висновок експертів від 07.08.2020 № 135/19 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 922/1748/18 разом з матеріалами справи № 922/1748/18 (т. 5 а.с. 100-124).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 922/1748/18 поновлено апеляційне провадження по справі та призначено розгляд справи на 22.09.2020 об 11:00 год.

ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивач) 18.09.2020 за вх. № 8855 надало пояснення щодо Висновку експертів від 07.08.2020 № 135/19 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 922/1748/18, в якому посилається на те, що відповідач не є суб`єктом авторського права, не має відповідних правомочностей щодо використання об`єкту інтелектуальної власності - Технічних умов виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-Біо» ТУ У 33.1-4:2008» (розробник - ТОВ «Лідер-груп», виробник - ФОП ОСОБА_5) та не має прав на їх.

ДП "Український медичний центр сертифікації" (1-а третя особа на стороні позивача) 18.09.2020 за вх. № 8873 надало пояснення по апеляційній скарзі, в якому посилається на те, що в 2011 році, за участі представників ДП "УМЦС" проводились Кваліфікаційні випробування виробу "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії ЛІДОМЕД-БІО" ТУ У 33.1-4:2008. У досьє були подані, зокрема, копія Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008, а також копія договору про передачу виключних прав на використання технічної документації від 25.08.2010, укладеного між ТОВ "ЛІДЕР-ГРУП" та ТОВ "НВП "ЛІДОМЕД-БІО". У результаті проведених робіт, Держлікінспекцією МОЗ було видано Свідоцтво про державну реєстрацію № 7650/2008 від 12.04.2011 медичного виробу "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії ЛІДОМЕД-БІО" ТУ У 33.1-4:2008, розробник: ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ЛІДОМЕД-БІО", виробник: ТОВ "ІКС-Техно. На поточний момент вказане Свідоцтво вичерпало термін своєї дії. В 2013 році за участі представників ДП "УМЦС" проводились Приймальні технічні випробування виробів "Комплекс для діагностики і терапії ЛІДОМЕД-БІО ТУ У 26.6-4:2013, які розроблені ТОВ НВП "ЛІДОМЕД-БІО". В результаті проведених робіт Держлікслужбою видано Свідоцтво про державну реєстрацію від 09.12.2013 № 13344/2013. Термін дії вказаного Свідоцтва також сплинув. У подальшому ДП "УМЦС" не здійснювало дій та не приймало участі в діях щодо виробів, які виготовляються згідно ТУ У 33.1-4:2008 та ТУ У 26.6-4:2013, інформації про подовження терміну дії вказаних ТУ не має.

У судових засіданнях 22.09.2020, 20.10.2020, 27.10.2020 оголошено перерви.

26.10.2020 у зв`язку з перебуванням на навчанні судді Медуниці О.Є., яка входила до складу колегії суддів, що розглядала дану справу, на підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 26.20.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 922/1748/18 між суддями та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А., суддя Пушай В.І.

За приписами ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, в разі зміни складу суду, розгляд справи починається спочатку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 922/1748/18 відкладено розгляд справи на 24.11.2020 об 11:20 год.

Зазначена ухвала 11.11.2020 була направлена рекомендованими листами із зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на юридичні адреси учасників справи та оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/ та внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень у відповідності до ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

В силу приписів ст.ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивача) в судовому засіданні 24.11.2020 підтримав апеляційну скаргу.

Представник ДП "Український медичний центр сертифікації" (1-ї третьої особи на стороні позивача) в судове засідання 24.11.2020 не прибув, про дату, час та місце судового засідання був належно повідомлений, що підтверджується наявним у матеріалах справи зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 115, 18.09.2020 за вх. № 8873 (т. 5 а.с. 243) надав пояснення по справі, в якому просить розглянути справу за його відсутності.

Представник ДП "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (2-а третя особа на стороні позивача) в судове засідання 24.11.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належно повідомлений, що підтверджується роздруківкою довідки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення № 107 (ухвала Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 922/1748/18), з якої вбачається, що зазначене поштове відправлення вручене 2-й третій особі 16.11.2020.

Представник ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" (відповідач) у судове засідання 24.11.2020 не прибув. Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 про відкладення розгляду справи на 24.11.2020 у справі № 922/1748/18, була направлена рекомендованим листом № 093 із зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на юридичну адресу відповідача.

Крім того, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 про відкладення розгляду справи 11.11.2020 була направлена на електронну поштову скриньку відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості засобу зв`язку з ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" (т. 6 а.с. 63).

Таким чином, судом апеоляційної інстанції вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідачу - ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа - ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" (, місцезнаходження: 61046, м. Харків, пр. Московський, буд. 273, email: ) знаходиться в стані припинення з 30.03.2020 на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи у зв`язку з її ліквідацією (т. 6 а.с. 48).

За приписами ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки, зокрема про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ч. 1 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України ).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пп. 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

На підставі зазначеного та враховуючи, що позиція відповідача та 2-ї третьої особи щодо апеляційної скарги викладена у їх відзивах на апеляційну скаргу, а позиція 1-ї третьої особи - у поясненні по апеляціній скарзі, та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про перегляд рішення суду першої інстанції без участі представників відповідача та третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи та доводи учасників справи, викладені в апеляційній скарзі, відзивах на апеляційну скаргу та поясненнях по апеляційній скарзі, вислухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, ТОВ "Лідер-груп" отримало Свідоцтво про Державну реєстрацію від 28.03.2008 № 7650/2008 на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" ТУ У 33.1-4:2008" терміном дії до 28.03.2013, видане Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення Міністерства охорони здоров`я згідно з Наказом №35-Адм від 28.03.2008 (т.1 а.с.153).

У Свідоцтві про Державну реєстрацію від 28.03.2008 № 7650/2008 зазначено розробника - ТОВ "Лідер-груп" та виробника - ФОП Черногубова Є.В. На час отримання зазначеного Свідоцтва співзасновниками ТОВ «Лідер-груп» були ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який був директором товариства. 13.08.2008 ОСОБА_5 склав повноваження директора ТОВ "Лідер-груп" та в 2010 році вийшов зі складу товариства, ОСОБА_2 став учасником з часткою розміром 100%.

24.12.2010 між ТОВ "Лідер-груп" в особі директора ОСОБА_2 (відчужувачем) та фізичною особою - ОСОБА_1 (набувачем) укладено договір про передання (відчуження) прав на письмовий твір технічного характеру - «Технічні умови " ІНФОРМАЦІЯ_1 ТУ У 33.1-4:2008 » (далі - Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008).

Відповідно до пп. 3.4, 3.5 зазначеного договору, після підписання Акту приймання-передачі Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008 та їх оплати набувачем, відчужувач не має права у будь-який спосіб використовувати в своїй діяльності, продавати або відчужувати в будь-який спосіб третім особам зазначені Технічні умови, або інформацію, що в них міститься. Відчужувач гарантує, що на момент передання товару Набувачу: лише йому належать майнові права на товар; майнові права на товар повністю або частково не передано (не відчужено) третім особам; майнові права на товар (повністю або частково) не є предметом застави, судового спору або претензій з боку третіх осіб.

01.02.2011 між фізичною особою - ОСОБА_1 (відчуджувачем) та ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" (набувачем) укладено договір про передання (відчуження) прав на Технічні умови ТУ У 33.1-4:2008.

Згідно з п. 2.1 зазначеного договору, відчуджувач у повному складі передає (відчуджує) набувачу права на використання Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008 на весь строк дії авторського права, на всю територію світу.

У Розділі 1 договору від 01.02.2011 термін "передача прав" тлумачиться як - передання прав на Технічні умови до Предмету договору (п. 2.1), встановлених ст. 495 Цивільного кодексу України (майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку), без обмежень способів використання цих Технічних умов. Решта термінів, що використовуються в договорі, визначаються згідно з нормами чинного законодавства України.

Між TOB "Лідер-груп" в особі директора - Масалової О.Ю. та TOB "Хвиля майбутнього" 02.10.2009 укладено договір (т. 1 а.с. 177-179) про передачу виключного права на використання технічної документації, зокрема: Технічних умов "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008"; Свідоцтва про державну реєстрацію медичного виробу № 7650/2008 до "Системи лікувально-діагностичної для біорезонансної терапії "Лідомед-Bio" ТУ У 33.1-4:2008"; Висновку державної санітарно-епідоміологічної експертизи від 30.11.2007 № 05.03.02-07/60075 щодо Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008 "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії Лідомед-Біо"; Сертіфікату відповідності, зареєстрованого в Реєстрі за № UA 1.096.0076050-09 на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" (пп. 4-7 розділу 1 договору).

В Розділі 1 договору від 02.10.2009 сторони визначили, що володілець - TOB "Лідер-груп" передає TOB "Хвиля майбутнього" (організації) виключні права на використання, зміну та переоформлення вищезазначеної технічної документації. Під "використанням" у цьому договорі розуміється використання технічної та супровідної документації під час виготовлення та реалізації товару, або інше його використання у цивільному обороті в межах, передбачених договором.

Пунктом 2.1 Розділу 2 договору від 02.10.2009 сторони визначили права, які володілець (відчужувач) передає організації (набувачу), зокрема право: на використання ТУ під фірмовим найменуванням, виробничою маркою та товарним знаком Організації; на оприлюднення ТУ; на переклад ТУ; на публічне використання ТУ та їх демонстрацію в інформаційних, рекламних та інших цілях; на переуступку частини або у повному обсязі отрманих за цим договором прав на договірних засадах третім особам. Строк дії договору визначено - протягом 3-х років з правом подовження за взаємною згодою сторін на наступний період.

18.08.2010 між TOB "Хвиля майбутнього" (володільцем) та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" в особі директора - Черногубова В.А. (організацією) укладено договір (т. 1 а.с. 180-182) про передачу виключного права на використання технічної документації, отриманої за договором від 02.10.2009, зокрема: Технічних умов "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008"; Свідоцтва про державну реєстрацію медичного виробу № 7650/2008 до "Системи лікувально-діагностичної для біорезонансної терапії "Лідомед-Bio" ТУ У 33.1-4:2008"; Висновку державної санітарно-епідоміологічної експертизи від 30.11.2007 № 05.03.02-07/60075 щодо Технічних умов ТУ У 33.1-4:2008 "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії Лідомед-Біо"; Сертіфікату відповідності, зареєстрованого в Реєстрі за № UA 1.096.0076050-09 на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" (пп. 4-7 розділу 1 договору). Строк дії договору визначено - протягом 3-х років з правом подовження за взаємною згодою сторін на наступний період.

12.04.2011 ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" отримало Свідоцтво № 7650/2008 про державну реєстрацію на виріб «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-біо" (ТУ У 33.1-4:2008)», терміном дії до 28.03.2013, яке видане Державною інспекцією з контролю якості лікарських засобів Міністерства охорони здоров`я на підставі Наказу № 213 від 12.04.2011 (т. 1 а.с. 154).

В зазначеному Свідоцтві вказано розробника - ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" та виробника - ТОВ «ІКС-Техно».

У зв`язку з видачею Свідоцтва від 12.04.2011 № 7650/2008 було анульоване Свідоцтво від 28.03.2008 № 7650/2008, яке було видане ТОВ "Лідер-груп" Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення Міністерства охорони здоров`я.

26.06.2013 юридичну особу - TOB "Лідер-груп" припинено в зв`язку з визнанням її банкрутом.

09.12.2013 ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивач) отримало Свідоцтво № 13344/2013 про державну реєстрацію медичного виробу "Комплекс для діагностики та терапії Лідомед-Біо" (ТУ У 26.6.-4:2013), терміном дії до 09.12.2015, яке видане Державною службою України з лікарських засобів на підставі Наказу № 1713 від 09.12.2013 (т. 1 а.с. 158).

В зазначеному Свідоцтві вказано розробника - TOB "НВП "Лідомед-Біо" та виробника - TOB "ІКС-Техно".

В обгрунтування позовних вимог ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" (позивач) в апеляційній скарзі посилається на заяву свідка - ОСОБА_4 (т. 1 а.с 32-33).

З вказаної заяви свідка вбачається, що з другої половини 2013 року до кінця 2015 року він отримував від ОСОБА_2 для подальшої реалізації в м. Києві виріб медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-4:2008)», до якого додавалася супровідна документація, а саме: паспорт та гарантійні талони.

До матеріалів справи позивачем надано копії: Паспорту пристрою для біорезонансної терапії «Лідомед-Біо», назва НТД - ТУ У 33.1-4:2008, Серійний номер - 20-0498-0913, дата випуску вересень 2013 року, виробник - TOB "Лідер-груп", Свідоцтво про державну реєстрацію від 28.03.2008 № 7650/2008, видане згідно з Наказом Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення від 28.03.2008 № 35-Адм «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії ЛІДОМЕД-БІО ТУ У 33.1-4:2008», розробник - TOB "Лідер-груп", виробник - ФОП ОСОБА_5, термін дії свідоцтва до 28.03.2013 (т. 1 а.с. 52-58); та гарантійних талонів щодо обслуговування медичного виробу «Лідомед-Біо», Серійний номер - 20-0498-0913, дата випуску вересень 2013 року, виробник - ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» (т. 1 а.с. 60-61). В зазначених Паспорті та гарантійних талонах в графі «продавець» стоїть фірмовий штамп «Лідер-груп інтернешнл».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Доказування не може грунтуватись на припущеннях саме коли йдеться про законні припущення (презумпції). Законнні презумпції в спірних авторських правовідносинах грунтуються на юридичних фактах, якими сторони обгрунтовують свої вимоги і заперечення, впливають на перерозподіл між сторонами обов`язку доказування.

Використання показань свідків у справах з авторських правовідносин підпорядковано правилу допустимості засобів доказування.

Допустимостість доказів у господарському процесі регулюється ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

До предмета доказування в справах у авторських правовідносинах може входити юридичний факт використання твору всупереч визначених перешкод.

Необхідною умовою настання відповідальності особи є доведення порушення цією особою авторських прав іншої особи.

Посилання позивача на порушення в період 2013-2015 роках авторських прав позивача не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Доданий до позовної заяви Паспорт пристрою для біорезонансної терапії «Лідомед-Біо» свідчить про використання відповідачем - ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» Свідоцтва про державну реєстрацію від 28.03.2008 № 7650/2008, виданого згідно з Наказом Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення від 28.03.2008 № 35-Адм «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії ЛІДОМЕД-БІО ТУ У 33.1-4:2008», розробник - TOB "Лідер-груп", виробник - ФОП ОСОБА_5 Зазначене свідоцтво припинило свою дію 28.03.2013. Розробника - TOB "Лідер-груп" ліквідовано 26.06.2013.

Позивачем документально не доведено порушення відповідачем його авторських прав на твір технічного характеру - Технічні умови ТУ У 26.6-4:2013 виробу медичного "Комплекс для діагностики та терапії "Лідомед- Біо", розробник - ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо", виробник - ТОВ «ІКС-Техно».

З матеріалів справи вбачається, що Технічні умови ТУ У 26.2-2:2014 "Система "Лідомед-Біо" (розробник ТОВ "Лідер-груп інтернешнл") були зареєстровані ДП "Харківстандартметрологія" 14.05.2014. Зазначені технічні умови є власністю ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" і не можуть бути повністю або частково використані, тиражовані або поширені іншими підприємствами, організаціями або приватними особами без згоди власника. Згідно з Законом України "Про стандартизацію", право власності на стандарти, кодекси усталеної практики і технічні умови, прийняті підприємствами, установами та організаціями, і видані ними каталоги належать відповідним підприємствам, установам та організаціям, що закріплено у ч. 3 ст. 16 вищезазначеного Закону.

Відповідно до п. 3.1 ДСТУ 1.3:2004, технічні умови (ТУ) - нормативний документ, що встановлює технічні вимоги, яким мають відповідати продукція, процеси та послуги. ТУ встановлюють вимоги до продукції, призначеної до самостійного постачання (виконання, надавання) та регулюють відносини між виробником (постачальником) та споживачем (користувачем). ТУ можуть бути невід`ємною частиною комплекту конструкторської, технологічної або іншої технічної документації на продукцію або окремим документам.

В п. 3.10 ДСТУ 1.3:2004 зазначено, що право власності на ТУ належить тим суб`єктам господарювання, на кошти яких їх створено або яким це право передано згідно з порядком, установленим чинним законодавством. За згодою власника ТУ дозволено використовувати іншим суб`єктам господарювання.

В процесі перегляду зазначеної справи в апеляційному порядку Східним апеляційним господарським судом ухвалою від 06.06.2019 у справі № 922/1748/18 (т. 5 а.с. 82-88) у зв`язку з необхідністю вирішення питань, що потребують спеціальних знань у сфері інтелектуальної власності, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного дослідження обставин даної справи, призначено по справі судову експертизу з питань інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

На вирішення експертам поставлено наступні питання:

За результатами проведеної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності експертами Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності складено Висновок від 07.08.2020 № 135/19 у господарській справі № 922/1748/18 (т. 5 а.с. 100-124), яким встановлено наступне:

- Твір 1 - «Технічні умови виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-Біо» (ТУ У 33.1-4:2008)», розробник ТОВ «Лідер-груп», виробник ФОП ОСОБА_5, встановлює технічні вимоги, які поширюються на Систему лікувально-діагностична для біорезонансної терапії ЛІДОМЕД-БІО, яка призначена для проведення діагностики та (або) захворювань шляхом дії на пацієнта хвиль високої частоти та низької інтенсивності;

- Твір 2 - «Технічні умови «Комплекс для діагностики та терапії Лідомед-Біо» (ТУ У 26.6-4:2013)», розробник ТОВ «Лідер-Груп», виробник ТОВ «ІКС-Техно», встановлює технічні вимоги, які поширюються на комплекс для ведення діагностики шляхом аналізу власного частотного спектру пацієнта, який призначений для проведення діагностики та лікування захворювань шляхом дії на пацієнта струмів високої частоти та низької інтенсивності;

- Твір 3 - «Технічні умови «Система «Лідомед-біо» (ТУ У 26.2-2:2014)», розробник ТОВ «Лідер-груп інтернешнл», встановлює технічні вимоги, які поширюються «на систему ««Лідомед-біо», принцип дії якої базується на вимірюванні електропровідності людини та наступній автоматичній обробці інформації на ПЕВМ;

- Вказані твори є творами технічного характеру та містять ознаки об`єктів авторського права, а саме: оригінальність та творчий характер як літературні письмові твори наукового характеру. За результатами дослідження експертами виявлено, що мало місце часткове використання (відтворення, перероблення, переклад, запозичення або похідність окремих частин) Технічних умов виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-Біо» (ТУ У 33.1-4:2008)» для створення ТУ У 26.6-4:2013 та ТУ У 26.2-2:2014.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 418 Цивільного кодексу України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 435 Цивільного кодексу України, первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб`єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права", суб`єктами авторського права є автори творів , зазначених у статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права", охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у ч. 1 цієї статті. Передбачена цим Законом правова охорона поширюється лише на форму вираження твору і не поширюється на будь-які ідеї, теорії, принципи, методи, процедури, процеси, системи, способи, концепції, відкриття, навіть якщо вони виражені, описані, пояснені, проілюстровані у творі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що об`єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме, літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо).

У відповідності до ст. 419 Цивільного кодексу України, право інтелектуальної власності та право власності на річ не залежать одне від одного. Перехід права на об`єкт права інтелектуальної власності не означає переходу права власності на річ. Перехід права власності на річ не означає переходу права на об`єкт права інтелектуальної власності.

Статтею 32 Закону "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 21-25 цього Закону. Передача права на використання твору іншим особам може здійснюватися на основі авторського договору про передачу виключного права на використання твору або на основі авторського договору про передачу невиключного права на використання твору. За авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому, за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаються. За авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Права на використання твору, що передаються за авторським договором, вважаються невиключними, якщо у договорі не передбачено передачі виключних прав на використання твору.

Відповідно до ст. 33 зазначеного Закону, договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися договір про використання (опублікування) твору в періодичних виданнях (газетах, журналах тощо).

Використання творів та/або об`єктів суміжних прав, - якщо інше не встановлено законом, - допускається лише на підставі передбаченого ст. 1107 Цивільного кодексу України договору щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності. При цьому, майнові права, не зазначені в договорі як передані чи дозволені до використання, вважаються непереданими та недозволеними.

За приписами ст. 1107 Цивільного кодексу України, розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів:

1) ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності;

2) ліцензійний договір;

3) договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності;

4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності;

5) інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності.

За договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах (ч. 1 ст. 1113 ЦК України).

Суть договору полягає в тому, що правоволоділець об`єкта права інтелектуальної власності передає виключні майнові права на об`єкт права інтелектуальної власності набувачу, відбувається зміна володільців виключних майнових прав на результат інтелектуальної, творчої діяльності.

З аналізу суттєвих умов та змісту договору від 02.10.2009 про передачу виключних прав на використання технічної документації, укладеного між TOB "Лідер-груп" та TOB "Хвиля майбутнього", вбачається, що договір слід кваліфікувати, як ліцензійний, а не договір про передання виключних майнових прав повністю або частково на об`єкт прав інтелектуальної власності.

Відповідно до умов договору від 02.10.2009 однією з суттєвих умов договору є строк його дії протягом 3-х років з правом подовження за взаємною згодою сторін. Тобто договір від 02.10.2009 припинив свою діє 02.10.2012. Подовжити договоір за згодою сторін на наступні 3 роки було неможливо, оскільки термін дії Свідоцтва про державну реєстрацію № 7650/2008, згідно з Наказом Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення від 28.03.2008 № 35-Адм сплинув 28.03.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 1113 Цивільного кодексу України, за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах.

Тобто, інша сторона набуває статусу правоволодільця виключних майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності на постійній основі.

Встановлення строку дії в договорі від 02.10.2009 про передачу виключних прав на використання технічної документації свідчить про укладення саме ліцензійного договору.

За умовами договору від 18.08.2010 про передачу виключних прав на використання "Технічних умов "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008", та супровідної документації до неї", укладеного між позивачем та TOB "Хвиля майбутнього", зазначеного переходу повністю або частково виключних майнових прав на зазначений об`єкт не відбулося.

Позивач не набув статусу правоволодільця майнових (виключних) авторських прав на Технічні умови "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008", та супровідної документації до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог Цивільного Кодексу та іншого закону.

Частиною 4 вказаної правової норми передбачено, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 1108 Цивільного кодексу України, невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

Згідно з ч. 4 зазначеної статті встановлено, що за згодою ліцензіара, наданою у письмовій формі, ліцензіат може видати письмове повноваження на використання об`єкта права інтелектуальної власності іншій особі (субліцензію).

Зі змісту договору від 02.10.2009 вбачається, що предметом цього договору є невиключна ліцензія, оскільки, у змісті договору не передбачено обмеження використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності - технічної документації, зокрема Технічні умови "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008", та супровідної документації до неї, також не передбачено обмеження щодо можливості надання аналогічного обсягу прав іншим особам на використання цього об`єкту у зазначеній сфері.

Отже, договір від 02.10.2009 фактично є невиключним ліцензійним договором, з можливістю надання ліцензіатом (TOB "Хвиля майбутнього") субліцензії іншим особам.

Оскільки у розділі 2 зазначеного договору сторони передбачили право для ліцензіата можливості передачі на договірних умовах частину чи повністю отриманих за договором прав третім особам. Зазначена умова свідчить, що сторони передбачили можливість укладання субліцензії, але в межах наданих прав ліцензіату.

За договором від 18.08.2010, субліцензіатом (субкористувачем) є TOB "НВП "Лідомед-Біо", а субліцензіаром є TOB "Хвиля майбутнього", яке за попереднім договором від 02.10.2009 є ліцензіатом та передає аналогічні за змістом та обсягом права субліцензіату.

Отже, договір від 18.08.2010 слід кваліфікувати, як субліцензійний договір в порядку ч. 4 ст. 1108 ЦК України.

З аналізу матеріалів справи та зазначених норм, вбачається, що позивач не набув виключних майнових прав.

Оскільки TOB "Хвиля майбутнього" не набуло виключних майнових авторських прав інтелектуальної власності на "Технічні умови "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008", та супровідної документації до неї" від ТОВ "Лідер-груп", за договором від 02.10.2009, тому не могло передати цих права за договором від 18.08.2010 позивачу.

Згідно зі ст. 609 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Укладений між ТОВ "Лідер-груп" та ТОВ "Хвиля майбутнього" договір від 02.10.2009, припинив дію 03.10.2012 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

За приписами ч. 5 ст. 11 Закону України "Про авторське право та суміжні права", суб`єкт авторського права, для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій. Про реєстрацію авторського права на твір Установою видається свідоцтво встановленого зразка.

Порядок державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2001 № 1756.

Свідоцтво про Державну реєстрацію № 7650/2008 від 28.03.2008 на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" (ТУ У 33.1-4:2008)", розробник TOB "Лідер-груп", виробник ФОП ОСОБА_5, та перереєстрація зазначеного свідоцтва в Державному реєстрі медичної техніки і виробів медичного призначення України на підставі наказу від 12.04.2011 за № 213, після спливу терміну дії зазначеного свідоцтва 28.03.2013 та спливу його чинності 25.06.2013, не є правовстановлюючим документом та не засвідчує приналежність позивачу виключних майнових авторських прав на "Технічні умови "Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії "Лідомед-Біо" ТУ У 33.1-4:2008", та супровідної документації до неї".

На підставі зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не були доведені факти на підтвердження порушення його авторських прав.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, належним чином застосував норми матеріального права та дотримався норм процесуального права, рішення прийняте при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи. Наведені скаржником в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування або зміни зазначеного рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства. Тому судова колегія відмовляє в задоволенні апеляційної скарги позивача - ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" та залишає без змін рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2019 у справі № 922/1748/18.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні апеляційної скарги позивача, судовий збір, сплачений позивачем за подання позову та за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ч. 14 ст. 32, п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 254, ст.ст. 269, 270, ч. 1 ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо" на рішення Господарського суду Харківської області від 30 січня 2019 року по справі № 922/1748/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30 січня 2019 року по справі № 922/1748/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.12.2020, тобто протягом десяти днів з дня прийняття постанови у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.А. Істоміна

Суддя В.І. Пушай