ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020м. ДніпроСправа № 904/4932/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Головахи К.К., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький Міськмолокозавод №1", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у сумі 321 822,63 грн.

Представники:

Від Позивача Вдовенко М.В. -представник

Від Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Криворізький Міськмолокозавод №1" заборгованості з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у сумі 321 822,63 грн., яка складається з основного боргу у сумі 266 675,59 грн., 4 668,65 грн. - 3% річних, 4 800,15 грн. - інфляційних втрат, 27 010,95 грн. - пені, 18 667,29 грн. - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем Договору №622 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 29 березня 2006 року в частині оплати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення.

Ухвалою суду від 14.09.2020 позов залишено без руху та запропоновано Позивачу усунути недоліки позовної заяви.

17.09.2020 року позивач надав клопотання в якому усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 22.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідачем 13.10.2020 надано до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яка обґрунтована тим, що додана позивачем довіреність представника, який підписав позовну заяву, не містить повноважень на підписання позовних заяв, проте детально прописано перелік процесуальних документів, які представник може підписувати від імені довірителя.

Також Відповідач вважає, що викладене свідчить про те, що довіритель свідомо обмежив представника у повноваженнях щодо підписання документів, зокрема, у праві підписувати позовні заяви.

Текст довіреності містить елементи представництва фізичної особи. Зокрема, за текстом довіреності зазначено "виступати від мого імені та від підприємства", що містить ознаки довіреності, виданої від фізичної особи, яка, у свою чергу, має бути посвідчена нотаріально.

Крім того, за твердженнями відповідача, представництво КП "Кривбасводоканал" у цій справі може здійснюватися лише адвокатом або заявник може брати участь в судовому процесі через свого керівника, або інших осіб, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами (самопредставництво юридичної особи).

13.10.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив та зазначив, що всі надані до позовної заяви додатки завірені працівниками позивача без додавання до позовної заяви підтвердження повноважень на право завірення копій документів.

Також відповідач вказує на те, що у складі долучених до позовної заяви матеріалів позивачем надано договір від 29.03.2006 №622 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який втратив юридичну силу 17.12.2018 у зв`язку з підписанням між позивачем та відповідачем нового договору від 17.12.2018 №692 (п. 9.21 договору), а отже посилання позивача на пункти договору від 29.03.2006 № 622 є хибними.

Крім того, відповідач вказав на те, що уповноваженими з боку КП "Кривбасводоканал" є начальник ІПВ К.Приступа, інженер-інспектор ІПВ Д.Рябченко, інженер-інспектор ІПВ А.Михайленко, технік ІПВ А.Хрустальова, однак серед перелічених уповноважених осіб позивача відсутній пробовідбірник.

До позовної заяви позивачем не надано доказів наявності повноважень у представників позивача на правильний відбір проб стічних вод відповідача.

Відповідач звертає увагу на те, що позивачем до позовної заяви додано лист ПАР "Криворізький Міськмолокозавод №1" від 29.01.2020 № 50 щодо уповноважених осіб, які можуть бути присутніми при відборі стічних вод відповідача, а саме ОСОБА_2 - головний інженер, ОСОБА_3 - головний енергетик, ОСОБА_1 - майстер механічної дільниці, які станом на дату відбору стічних вод (18.11.2019) не були уповноважені від імені відповідача бути присутніми при відборі проби.

Також відповідач вказує на те, що акт про відбір стічних вод не містить повного переліку передбаченої пунктом 9.1. Керівного нормативного документу 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод" інформації, відсутні відомості про - номер посудини, вид проби, спосіб відбору, дані про обробку проби, що в свою чергу могло призвести до неправильних результатів дослідження стічних вод відповідача.

Відповідач звертає увагу на те, що згідно акту про відбір стічних вод опломбована була лише одна з проб пломбою S70972723 CONTROL без зазначення яка проба була опломбована контрольна чи арбітражна.

Також відповідач надав 13.10.2020 надав заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.10.2020 призначено судове засідання на 10.11.2020.

03.11.2020 позивач надав заперечення проти заяви про залишення позовної заяви без розгляду та проти заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Також 03.11.2020 позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що твердження відповідача про те, що договір № 622 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 29.03.2006 року втратив юридичну силу 17.12.2018 у зв`язку з підписанням між позивачем та відповідачем договору від 17.12.2018 № 962, не відповідає дійсності.

Позивач вказує на те, що підтвердженням дії договору є підписання сторонами додаткової угоди та сплата відповідачем всіх рахунків, виставлених позивачем за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення протягом 2019-2020 років з призначенням платежів у платіжних дорученнях: "за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно рахунку №, дата та за договором № 622 від 29.03.2006".

Крім того, позивач зазначає, що договір № 962 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 17.12.2018 вважається неукладеним.

Також позивач вказав на те, що Акт про відбір проб стічних вод підписаний повноважними представниками та надав докази їх повноважень.

10.11.2020 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких він просив відмовити в позовних вимогах у повному обсязі та зазначив, що Приватне акціонерне товариство "Криворізький Міськмолокозавод №1" частково погоджується з відповіддю на відзив КП "Кривбасводоканал".

Також відповідач вказав на те, що додатковими угодами до договору змінювалися тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення а також банківські реквізити позивача. Інші умови не змінювалися та є чинними.

Відповідач стверджує, що сторонами договору досягнуто згоди та не змінено у період дії договору використання саме "Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу", затвердженими рішеннями сесії Криворізької міської ради від 29.09.2004 № 2202, а отже посилання позивача на "Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" №79 від 13.02.2019, "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" № 316 від 01.12.2017 є хибними та не можуть застосовуватися до відповідача.

Ухвалами від 10.11.2020 в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Криворізький Міськмолокозавод №1" про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено та у засіданні оголошено перерву до 23.11.2020.

17.11.2020 позивач надав до суду пояснення в яких зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірності у відмові від визнання позовних вимог, а усі твердження викладені у відзиві. не відповідають дійсності та діючому законодавству України.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засіданні не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 14.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору, встановлення факту надання послуг, встановлення факту невиконання відповідачем умов договору в частині оплати послуг за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями та правомірності вимоги позивача про стягнення заборгованості за ці скиди.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2006 між Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» (далі - позивач, кривбасводоканал) та Відкритим акціонерним товариством "Криворізький Міськмолокозавод №1" (яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Криворізький Міськмолокозавод №1") (далі - відповідач, споживач) укладено Договір № 622 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (надалі - Договір), в подальшому сторонами підписано додаткові угоди від 31.12.2018, 08.07.2019, 03.02.2020 до договору № 622 від 29.03.2006 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Відповідно до умов договору Кривбасводоканал зобов`язується забезпечити споживача питною водою, з якістю, що відповідає Держстандарту 2874-82 "Вода питна" та прийняти від нього стічні води (на підставі Правил № 2202 від 29.09.05р.), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити питну воду за встановленими тарифами згідно наданої заявки орієнтовано в обсязі 3831,0 мі/рік, а також стічні води в обсязі 3831,0 мі/рік. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1. договору в редакції додаткової угоди від 03.02.2020, тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 283 від 04.02.2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП "Кривбасводоканал" тарифи становлять з 05.02.2020: на централізоване водопостачання - 11,10 з 1 куб.м (без ПДВ); на централізоване водовідведення - 9,92 грн. за 1 куб.м (без ПДВ).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку, або квитанції. Можливі інші форми сплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Згідно п. 3.2. договору за несвоєчасну оплату послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазначений у п. 3.1. цього договору, споживач сплачує на користь кривбасводоканалу пеню у розмірі 0,5% від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 3.7 Договору величина плати за скидання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу розраховується згідно п.6 Правил приймання стічних вод в комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу. При перевищенні вмісту забруднюючих речовин в стічних водах у контрольному колодязі споживача, в порівнянні зі встановленими у Дозволі на скидання стічних вод, останній сплачує Кривбасводоканалу додаткову плату, яка нараховується з урахування встановленого нормативу за скидання понаднормативних забруднень та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до підпункту 6 п. 4.2 Договору споживач зобов`язаний забезпечити можливість проведення Кривбасводоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та присутність свого представника.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення плати за послуги - шляхом сплати пені; за порушення строків виконання зобов`язання, передбаченого п. 3.1. договору. Споживач сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за весь строк прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості.

Відповідно до п. 9.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами 22.03.2006 і діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 31.12.2018, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до погашення заборгованості

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про намір йог розірвати або внести в нього зміни, він продляє свою дію на наступний рік (п. 9.2. договору).

12.11.2019 на підставі договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 622 від 29.03.2006 та «Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу», затверджених рішенням виконкому Криворізької міської ради від 13.02.2019 № 79, «Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» № 316 від 01.12.2017, з метою здійснення контролю за якістю стічних вод, що надходять до системи централізованого водовідведення м. Кривий Ріг, з лотка каналізаційного колодязю КК-1 споживача згідно Акту розподілу балансової належності мереж водовідведення й експлуатації відповідальності сторін від 29.09.2000 на об`єкті ПрАТ "Криворізький Міськмолзавод №1" за адресою: вул. Окружна, 9 у присутності представника споживача - головного інженера Лебедєва І.І., здійснено відбір проб стічних вод (проба № 243, контрольна, арбітражна), про що складно відповідний Акт про відбір проб стічних вод № 374 від 18.11.2019, підписаний у двосторонньому порядку.

У розділі "Зауваження споживача" Акту про відбір проб стічних вод № 374 від 18.11.2019, ніяких зауважень представником позивача (головним інженером Лебедєвим І.І.) внесено не було.

Позивач звертає увагу на те, що паралельна проба не відбиралась, представник споживача не заявляв про відбір паралельної проби у відповідності до п. 4.10. Правил № 79.

Згідно результатів хімічного аналізу контрольної проби № 243 стічних вод ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1", відібраної 18.11.2019, з контрольного колодязю КК-1 за адресою: вул. Окружна, 9, виконаного хіміко-бактеріологічною лабораторією КП "Кривбасводоканал", про що складено Протокол № 876 від 25.11.2019 дослідження якості стічних вод, яким встановлено, що якість стічних вод не відповідає вимогам Правил № 79.

У відібраній 18.11.2019 контрольній пробі № 243 за адресою: вул. Окружна, 9 в результаті випробувань виявлено перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин за наступними показниками:

- ХСК = 590,0 мгО/куб.дм, при допустимій концентрації 500,00 мгО/куб.дм (методика виконання вимірювання МВВ 081/12-0901-14);

- Фосфати = 9,84 г/куб.м, при допустимій концентрації 3,9 мг/куб.дм (методика виконання вимірювань МВВ 081/12-0879-13).

Хіміко-бактеріологічна лабораторія Комунального підприємства "Кривбасводоканал", яка проводила аналіз, за результатами аудиту системи вимірювань відповідає вимогам ДСТУ ISO 10012:2005 "Система керування вимірюваннями. Вимоги до процесів вимірювання та вимірювального обладнання", про що отримане у 2019 році нове Свідоцтво про відповідність системи вимірювань вимогам ДСТУ ISO 10012:2005 від 02.01.2019 № 08-0007/2019, яке чинне протягом трьох років з дати реєстрації.

У відповідності до вимог п. 4.26 Правил № 79, про виявлені порушення та необхідність застосування заходів по приведенню якості стічних вод відповідача у відповідність до Правил № 79, відповідача повідомлено листом від 26.11.2019 № 12886 з протоколом досліджень якості стічних вод № 876 від 25.11.2019, що підтверджується фіскальним чеком від 26.11.2019.

Позивачем нараховано відповідачу згідно розрахунку величини додаткової плати за скид споживачем стічних вод з понаднормативними забрудненнями за період з 21.08.2019 по 18.11.2019 заборгованість у розмірі 266 675,59 грн. та виставлено рахунок № 181 від 29.11.2019, який відправлено відповідачеві цінним листом від 02.12.2019 № 13175.

Зазначений лист отримано відповідачем 18.12.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач у позовній заяві зазначає, що кінцевий строк оплати рахунку № 181 від 29.11.2019 - 20 12.2019.

Відповідач відповіді на лист не надав, суму заборгованості не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Аналізуючи правову природу спірних правовідносин, судом встановлено, що вони виникли між сторонами з приводу специфічних відносин водопостачання та водовідведення, а тому ці відносини регулюються загальними положеннями про зобов`язання, визначеними Цивільним та Господарським кодексами України, ЗУ "Про охорону навколишнього середовища", ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання", "Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (Правила № 316) та "Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" (Правила № 79) .

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Згідно зі статтею 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Відповідно до п.п.3,5 п.1 розділу ІІ Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення (далі - Правила), визначено, що виробники повинні контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється місцевими правилами приймання.

Пунктом 6 розділу VI Правил, з метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

На час розгляду справи, відповідачем позовні вимоги належними та допустимими доказами не спростовані, суму боргу не сплачено.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 266 675,59 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 27 010,95 грн., 3 % - 4 668,65 грн. за період з 23.12.2019 по 22.07.2020 та інфляційні втрати - 4 800,15 грн. за період з січня 2020 року по травень 2020 року та 7% штрафу - 18 667,29 грн.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення плати за послуги - шляхом сплати пені; за порушення строків виконання зобов`язання, передбаченого п. 3.1. договору. Споживач сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за весь строк прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами п. 7.2 договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України, насамперед, загальні положення про забезпечення виконання зобов`язання, встановлені його статтями 546-548. Проте, норми Цивільного кодексу України не повністю поширюються на господарсько-правові штрафні санкції.

За правилами Цивільного кодексу України пеня обчислюється - у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

У частині першій статті 230 Господарського кодексу України поняття "неустойка" вживається як різновид штрафних санкцій. Господарський кодекс України не містить визначення штрафу і пені, як не містить і обмежень щодо застосування пені як санкції за порушення лише грошових зобов`язань.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч.1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що розмір нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відносно пені за порушення зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого періоду не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі що умова договору про оплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строк, за який нараховуються штрафні санкції.

Перевіривши розрахунки надані позивачем, судом встановлено, що пеня нарахована не вірно - за весь період прострочення оплати - з 23.12.2019 по 22.07.2020.

З врахуванням викладеного розмір пені слід розраховувати з 23.12.2019 по 23.06.2020, що становить 27 291,74 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 27 010,95 грн.

7% штрафу у сумі 18 667,29 грн. нараховані вірно та підлягають до стягнення.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних, що підлягають стягненню за період з 23.12.2019 по 22.07.2020 становлять 4 668,65 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період з січня 2020 року по травень 2020 року становлять 4 823,35 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 4 800,15 грн.

Щодо твердження відповідача про те, що Договір № 622 про від 29.03.2006 втратив юридичну силу 17.12.2018 у зв`язку з підписанням між позивачем та відповідачем договору від 17.12.2018 № 962, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9.1. Договору № 622 від 29.03.2006 він діє з моменту його підписання сторонами 22.03.2006 і дій в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 31.12.2008, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 9.2. якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить намір його розірвати або внести в нього зміни, він продовжує свою дію на наступний рік.

В подальшому сторонами підписано додаткові угоди до Договору № 622 від 29.03.2006, а саме: Додаткову угоду про зміну тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення від 31.12.2018; додаткову угоду про зміну банківських реквізитів КП "Кривбасводоканал" від 08.07.2019; додаткову угоду про зміну тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення від 03.02.2020.

Також підтвердженням дії договору № 622 від 29.03.2006 є сплата відповідачем всіх рахунків, виставлених КП "Кривбасводоканал" за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення протягом 2019-2020 років, з призначенням платежу у платіжних дорученнях: "за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно рахунку №, дата за договором № 622 від 29.03.2006.".

Щодо Договору № 962 від 17.12.2018 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач надав пояснення в яких зазначив, що вказаний договір вважається не укладеним на підставі наступного.

Так, на заяву відповідача (вих. №1543 від 07.12.2018, вхід. № 11136 від 11.11.2018) про намір укласти тимчасовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, на підставі поданих документів, КП "Кривбасводаканал" складений та 17.12.2018, підписаний повноважним представником останнього проект Договору № 962 про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення від 17.12.2018 (у 2-х примірниках) представнику ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" Бур`янко Г.В. для оформлення та підписання зі сторони ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1".

З порушенням терміну (більше як двадцять днів), передбачено ч. 3 ст. 181 Господарського кодексу України, ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" повернув (вихід. № 57 від 22.01.2019, вхід. № 850 від 23.01.2019) два примірники підписаного Договору № 962 від 17.12.2018, з протоколом узгодження розбіжностей до договору (у 2-х примірниках).

Позивач звертає увагу на те, що ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" підписав цей договору із застереженням у договорі: "З протоколом узгодження розбіжностей".

Відповідно до ч. 3 ст. 181 ГК України, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частин першої цієї статті та повертає один примірник договору другої або надсилає відповідь на лист, факсограму, тощо у двадцятиденний строк після одержаного договору.

Зазначення ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" при підписанні договору, що він підписаний зі складанням Протоколу узгодження розбіжностей, суперечить ч. 4 ст. 181 Господарського кодексу України, де передбачено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору, сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Таким чином, згідно ст. 181 ГК України, підписаний ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" Договір № 962 від 962 від 17.12.2018 вважається неукладеним, так як умови договору не були узгоджені сторонами.

Щодо не надання позивачем доказів наявності повноважень у представників позивача на правильний відбір проб стічних вод відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 4, 5 п. 1 розділу ІІ "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" №316 від 01.12.2017 (далі - Правила № 316), виробники повинні, зокрема контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий відбір контрольних проб, пред`являти Підприємствам у встановленому порядку рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання.

Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання.

Місцеві Правила №79 розроблені у відповідності до вимог статей 13, 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та пункту 4 розділу 1 Правил № 316 для забезпечення в м. Кривому Розі дії механізму приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Пунктом 1.2. Правил прийому стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" №79 від 13.02.2019 (далі - Правила №79) передбачено сферу дії Правил, а саме ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (надалі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності, фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи в контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення Кривого Рогу або безпосередньо в каналізаційні очисні споруди міста (надалі - споживачі).

Відповідно до пп. 3.1.3. Правил № 79 виробник повинен контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб.

Пунктом 4.6. Правил № 79 встановлено, що відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує раптово уповноважений представник виробника протягом доби, не погоджуючи зі споживачами заздалегідь. Результати відбору контрольних проб стічних вод споживача фіксується в акті відбору проб стічних вод (додаток 4), який підписують як представник виробника, так і представник споживача.

Згідно із п. 4.7. Правил № 79 акти складаються у двох примірниках - для виробника й споживача. У разі відмови підписати акт представником споживача, він підписується представниками виробника із зазначенням прізвища представника споживача, який відмовився підписати акт.

З матеріалів справи вбачається, що акт про відбір проб стічних вод № 374 від 18.11.2019 підписано начальником Інспекції промислового водовідведення Приступою К.О., Інженер-інспектором Інспекції промислового водовідведення Рябченко Д., інженером-інспектором Інспекції промислового водовідведення Михайленко А., техніком Інспекції промислового водовідведення Хрустальовою А. Саме відбір стічних вод виконала уповноважений представник виробника технік Хрустальова А.

Згідно листа ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" від 29.01.2020 № 5 визначено коло уповноважених представників, які можуть бути присутніми при відборі проб стічних вод: головний інженер Лебедєв І.І., головний енергетик ОСОБА_3, майстер механічної дільниці Ханін О.Ю.

Акт про відбір проб стічних вод № 374 від 18.11.2019 зі сторони споживача підписаний уповноваженою особою ПрАТ "Криворізький Міськмолокозавод №1" головним інженером Лебедєвим І.І.

У відповідності до п. 4.1. Правил № 79 споживачі письмово під час укладення договору визначають не менше двох представників із зазначенням номерів телефонного зв`язку, уповноважених представляти їх під час відбору проб стічних вод і в подальшому забезпечують присутність таких уповноважених представників на об`єкті споживача безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.

Згідно п.п. 4.7., 4.8. Правил № 79 акти складаються у двох примірниках - для виробника й споживача. У разі відмови підписати акт представником споживача, він підписується представниками виробника із зазначенням прізвища представника споживача, який відмовився підписати акт. Акт відбору проб та інші документи, підготовлені виробником, підписуються однією стороною (повноважними представниками виробника) у разі зволікання з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після прибуття представника виробника) або створення представниками споживача перешкод виробнику у відборі проб чи обстеженні об`єкта водопостачання та водовідведення.

Якість контрольної проби визначається контрольним аналізом лабораторії виробника, у разі її відсутності - інших лабораторій, що здійснюють діяльність у цій галузі відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» і вимог чинного законодавства України, та підтверджується документами встановленого зразка: актом відбору проб стічних вод (додаток 4) і протоколом дослідження якості стічних вод (додаток 5) (п. 4.11. Протоколу № 79).

Пунктом 6 розділу VI Правил № 316 встановлено, що з метою контролю якості стічних вод споживачів, виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій (далі - ДК) забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача.

Доказів того, що відбір проб стічних вод та виконані хімічні випробування проб стічних вод здійснювалися позивачем без дотримання вимог Правил прийняття стічних вод да систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу або з порушенням механізму проведення контролю за скиданням стічних вод, встановлених Правилами № 79, Правилами № 316, відповідач до суду не надав.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач зобов`язаний виконувати вимоги нормативно-правових документів, які були зазначені у Договорі №622 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 29.03.2006 при його укладанні, та пізніше втратили свою дію, суд зазначає наступне.

При укладанні Договору № 622 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 29 березня 2006 у преамбулі Договору №622 від 29.03.2006року зазначено, що сторони керуються Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.02.2002 № 2918-ІІІ, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 № 65, (далі-Правила №65), Правилами надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 (надалі - Правила №630), Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу», затвердженими рішенням сесії Криворізької міської ради від 29.09.2004 №2202 (далі-Правила №2202), Інструкцією Про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затверджену наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37.

Відповідно до п.3.7. Договору величина плати за скидання стічних вод в комунальну каналізаційну мережу розраховується згідно п.6 «Правил приймання стічних вод в комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу», які діяли на момент укладення Договору. При перевищенні вмісту забруднюючих речовин у стічних водах у контрольному колодязі Споживача, в порівнянні з встановленими у Дозволі на скидання стічних вод, останній сплачує КП «Кривбасводоканалу» додаткову плату, яка нараховується з урахуванням встановленого нормативу плати за скидання понаднормативних забруднень та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Правила №2202 від 29.09.2004р. втратили чинність на підставі рішення Криворізької міської ради від 12.06.2017р. №1689 «Про втрату чинності рішення міської ради від 29.04.2004 №2202 «Про затвердження Правил приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу».

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 затверджено загальнодержавні «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» та «Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення» (далі -Правила №316), які набрали чинності з 02.02.2018рок.

Відповідно до вимог статей 13, 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», пункту 4 розділу І Правил №316 рішенням Криворізької міської ради від 13.02.2019р. №79, з метою забезпечення в м. Кривому Розі дії механізму приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджено місцеві «Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу» (далі - Правила №79), які набрали чинності з 15.02.2019 року.

Таким чином, на момент відбору стічних вод (18 листопада 2019 року) позивачем у відповідача, діяли загальнодержавні Правила №316 та місцеві Правила №79.

Відповідно до п. 2 розділу І загальнодержавних Правил № 316 та п. 1.2.1 місцевих Правил №79, ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).

Таким чином, Відповідач, як споживач послуг централізованого водовідведення не є виключенням та обов`язково має дотримуватись вимог вищезазначених правил.

У правовій системі України нормативно-правовий акт є основним джерелом права.

Дія закону (нормативно-правового акта) чи навіть окремої його норми права- це обов`язковість їх виконання (всіма) громадянами, посадовими особами, державними органами та іншими суб`єктами права стосовно певної сфери (виду) суспільних відносин, за певних обставин (ситуацій), протягом певного часу, на певній території (у певному просторі) та щодо конкретного кола суб`єктів права, тобто осіб, організацій (в широкому значенні цього слова), які наділені певними характеристиками. Дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання ним чинності і закінчується моментом припинення його чинності.

Згідно з частиною першою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до статті 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з договорів та інших правочинів.

Таким чином, виконання нормативно-правових актів, а саме: загальнодержавних Правил № 316 та місцевих Правил № 79, які регулюють питання приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, є обов`язковими для Позивача і для Відповідача, з моменту набрання їх чинності.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 266 675,59 грн., пені - 27 010,95 грн., 3% річних - 4 668,65грн., інфляційних втрат - 4 800,15грн. та 7% штрафу - 18 667,29 грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Приватного акціонерного товариства "Криворізький Міськмолокозавод №1" про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у сумі 321 822,63 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький Міськмолокозавод №1" (50025, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Окружна, б. 9, ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Єсеніна, 6а, ) заборгованості зі плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у розмірі 266 675,59 грн., 4 668,65 грн. - 3% річних, 4 800,15 грн. - інфляційних втрат, 27 010,95 грн. - пеню, 18 667,29 грн. - штрафу та витрат по сплаті судового збору - 4 827,34 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241,284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.11.2020

Суддя Н.Г. Назаренко