ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року справа № 925/1195/20 м.Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1195/20 за позовом Черкаської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Пивоварений завод" про стягнення 50693,44 грн.,

УСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада (далі також - позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Пивоварений завод" (далі також - відповідач) про стягнення 50693,44 грн. як безпідставно утримуваних коштів (орендної плати).

Позивач у позові також просить господарський суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач у період з 27.11.2019 по 31.07.2020 без правовстановлюючих документів користувався земельною ділянкою площею 12000 кв.м. з кадастровим номером :05:009:0043 під придбаним ним у свою власність у ПрАТ "Черкаське пиво" нерухомим майном по вул. Героїв Холодного Яру, 72 у м. Черкаси, не сплачував орендну плату за користування цією земельною ділянкою у встановленому розмірі і внаслідок цього безпідставно зберіг (утримав) у себе за рахунок позивача кошти в сумі 50693,44 грн., які відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України він має повернути позивачу.

Ухвалою від 15.09.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1195/20, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив останнім строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач подав відзив із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких вказав на таке:

- за умовами укладеного між відповідачем і ПрАТ "Черкаське пиво" договором купівлі-продажу нежитлової будівлі по вул. Героїв Холодного Яру, 72 у м. Черкаси ПрАТ "Черкаське пиво" зобов`язалося до моменту укладання відповідачем договору оренди землі під цією будівлею оплачувати платежі за землю, тому за позовом позивача саме ПрАТ "Черкаське пиво" є належним відповідачем;

- площа земельної ділянки, якою користується відповідача, відповідає площі розташованої на ній будівлі - 3392,7 кв. м., що є значно меншою площею від вказаної позивачем у позові площі - 12000 кв. м.;

- сторони не узгоджували в договорі вказану позивачем у позові суму щомісячної орендної плати в розмірі 6232,80 грн., тому розрахунок стягуваної суми коштів є необґрунтованим і незрозумілим через відсутність у ньому докладного, по крокового визначення її розміру.

Представник позивача подав відповідь на відзив, якою він відхилив заперечення відповідача проти позову і підтвердив приведені в позові доводи в обґрунтування позовної вимоги.

Інші заяви та клопотання сторін у справі №925/1195/20 до Господарського суду Черкаської області не надходили.

Дослідивши наявні у справі №925/1195/20 матеріали, господарський суд зауважує таке.

15 січня 2018 року приватне акціонерне товариство по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" як продавець і відповідач як покупець уклали між собою договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, за яким продавець продав та передав у власність покупця, а останній купив та прийняв від продавця нежитлову будівлю фруктосховища з підвалом, зазначену у плані літерами А-І, а,пд., загальною площею 3392,7 кв. м., розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, яка відповідно до розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 18.05.2016 №245 була перейменована на вул. Героїв Холодного Яру.

У п. 2 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2018 його сторони вказали, що нежитлова будівля, яка відчужується за цим договором, розташована на земельній ділянці площею 1,200 га з кадастровим номером :05:009:0043, яка перебуває у комунальній власності.

Пунктом 14 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2018 його сторони передбачили, що до укладення покупцем у встановленому законом порядку договору оренди земельної ділянки, на якій розміщена нежитлова будівля, плата за землю сплачується продавцем.

Згідно з п. 18 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2018 право власності на відчужувану нежитлову будівлю виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України.

15 січня 2018 року договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2018 був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А.

15 січня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2018 була проведена державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю фруктосховища з підвалом загальною площею 3392,7 кв.м. з присвоєнням цьому об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера 1, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2018 індексний номер .

02 жовтня 2019 року Черкаська міська рада прийняла рішення №2-4839 "Про припинення фізичній особі-підприємцю Гладкому Анатолію Георгійовичу права користування земельною ділянкою по вул. Героїв Холодного Яру, 72". Цим рішенням Черкаська міська рада вирішила припинити фізичній особі-підприємцю Гладкому Анатолію Георгійовичу право користування земельною ділянкою площею 1,2000 га з кадастровим номером :05:009:0043 по вул. Героїв Холодного Яру, 72, а договір оренди землі від 03 листопада 2011 року, що зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему в м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 грудня 2011 року за №0144, вважати припиненим.

Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.12.2019 індексний номер 1 листопада 2019 року на підставі рішення Черкаської міської ради від 02.10.2019 №2-4839 була проведена державна реєстрація припинення права оренди Гладкого Анатолія Георгійовича земельної ділянки площею 1,2000 га з кадастровим номером :05:009:0043, яке виникло у нього з 13.12.2011.

Договір оренди земельної ділянки площею 1,2 га з кадастровим номером :05:009:0043 між позивачем і відповідачем наразі не укладений. Відповідач плату за користування цією земельною ділянкою позивачу не сплачував.

Згідно з виданим міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2019 №4830/0/25-19 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 12000,00 кв. м. з кадастровим номером :05:009:0043, розташованої по вул. Першотравнева, 72 у м. Черкаси, становить 2493120,00 грн., а її цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

На вказану суму нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 12000,00 кв. м. з кадастровим номером :05:009:0043 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради нарахував відповідачу за період з 27.11.2019 по 31.07.2020 плату за користування вказаною земельною ділянкою у розмірі трьох відсотків річних, що становить суму 50693,44 грн., яку відповідач мав сплатити позивачу як орендну плату за землю у разі укладення ним з позивачем договору оренди цієї земельної ділянки і державної реєстрації за відповідачем права оренди її станом на 27.11.2019.

Саме нараховану Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради суму плати за користування земельною ділянкою площею 1,2000 га з кадастровим номером :05:009:0043 в розмірі 50693,44 грн., як безпідставно збережену відповідачем за рахунок позивача, останній на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України і пред`явив до стягнення з відповідача.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Отож чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, то він не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

За змістом вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Натомість предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень Земельного кодексу України виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому орендарю. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (зазначені правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19).

Згідно з частинами 1-4 статті 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З наведених норм законодавства вбачається, що визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки має здійснюватися лише шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).

Підпунктами 288.5.1 та 288,5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки

Здійснений Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2019 №4830/0/25-19, виданого міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області розрахунок стягуваної суми коштів, за відсутності узгодженого між сторонами розміру орендної плати за землю є правильним, тому господарський суд відхилив доводи відповідача про необґрунтованість і незрозумілість цього розрахунку як безпідставні.

Згідно з частиною 1 статті 13 та частинами 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідач у період з 27.11.2019 по 31.07.2020 був власником нежитлової будівлі фруктосховища з підвалом загальною площею 3392,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), що само по собі свідчить про фактичне використання позивачем сформованої земельної ділянки комунальної власності площею 12000 кв.м. з кадастровим номером :05:009:0043, на якій розміщений цей об`єкт нерухомого майна, враховуючи, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження формування за зазначеною адресою земельної ділянки меншою площею для експлуатації та обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна, що є підставою для відхиленні доводів відповідача, що площа земельної ділянки, якою він користується, відповідає площі розташованої на ній будівлі - 3392,7 кв. м.

При цьому відповідач належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив речове право оренди земельної ділянки площею 12000 кв.м. з кадастровим номером :05:009:0043, не сплачував позивачу орендну плату за землю і внаслідок цього за період користування цією земельною ділянкою з 27.11.2019 по 31.07.2020 безпідставно зберіг у себе за рахунок позивача кошти в сумі 50693,44 грн., яка відповідає сумі орендної плати, яку б він сплатив позивачу у разі укладення договору оренди землі і реєстрації за собою права оренди земельної ділянки станом на 27.11.2019. Тому відповідач на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України має повернути безпідставно збережені ним кошти в сумі 50693,44 грн. позивачу.

Передбачене укладеним між відповідачем і приватним акціонерним товариством по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2018 зобов`язання приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" до моменту укладання відповідачем договору оренди землі оплачувати платежі за землю, є зобов`язанням цього товариства перед відповідачем, а не перед позивачем. Отож, приватне акціонерне товариство по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" ні за цим договором, ні за законом не має зобов`язань перед позивачем щодо сплати за користування відповідачем у період з 27.11.2019 по 31.07.2020 земельною ділянкою площею 12000 кв.м. з кадастровим номером :05:009:0043 відповідної плати, а у позивача немає права вимагати від приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" такої плати.

Доказів сплати позивачу приватним акціонерним товариством по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" за відповідача коштів за користування останнім у період з 27.11.2019 по 31.07.2020 земельною ділянкою площею 12000 кв.м. з кадастровим номером :05:009:0043 відповідач суду не надав.

За таких обставин позов позивача є законним і обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

За подання позову Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради за платіжним дорученням від 02.09.2020 №381 сплатив 2102,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пивоварений завод" (вул. Благовісна, 436, м. Черкаси, 18030, ) на користь міського бюджету м. Черкаси через Черкаську міську раде (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ) для зарахування на рахунок №UA0023002, банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу: УК у м. Черкасах/Черкаси/, , код бюджетної класифікації: 24062200) - 50693,44 грн. (п`ятдесят тисяч шістсот дев`яносто три гривні 44 коп.) безпідставно збережених коштів.

Судовий збір за подання позову в сумі 2102,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пивоварений завод" (вул. Благовісна, 436, м. Черкаси, 18030, ) на користь Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ) - 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко