ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" листопада 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3802/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, )

до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за Договором оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01 в розмірі 244 351,76 грн., з якої 226 604,35 грн. - сума основного боргу, 17 747,41 грн. - пеня, розірвання договору та виселення

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Одеська міська рада (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01

Представники:

Від позивача - Добров Р.М. (в порядку самопредставництва, наказ від 31.01.2020 № 151);

Від відповідача - Дубінкін Ю.М., ордер від 24.01.2020 № 351483;

Від ОМР - Цвігун О.Ю. (в порядку самопредставництва, розпорядження від 18.05.2020 № 421)

Від ОСОБА_1 - Дікусар Р.М., ордер від 08.01.2020 серія ОД № 498961.

Суть спору:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Позивач, ДКВ ОМР) звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни (далі - Відповідач, ФОП Панченко О.М.) з вимогами про:

- стягнення з Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованості з орендної плати в сумі 226 604,35 грн. та пені за несвоєчасну сплату орендних платежів у розмірі 17 747,41 грн.;

- розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною;

- виселення Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни з нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3), на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 26.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2020.

22.01.2020 Фізична особа - підприємець Панченко Ольга Миколаївна звернулась до Господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01.

Ухвалою суду від 23.01.2020 прийнято зустрічну позовну заяву від 21.01.2020 до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/3802/19. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Одеську міську раду та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою від 24.01.2020 задоволено усне клопотання представника відповідача за первісним позовом та відкладено підготовче засідання на 14.02.2020.

Протокольною ухвалою від 14.02.2020, з власної ініціативи, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, задоволено усне клопотання представника відповідача та відкладено підготовче засідання на 26.02.2020.

Протокольною ухвалою від 26.02.2020 відкладено підготовче засідання на 16.03.2020.

Протокольною ухвалою від 16.03.2020 задоволені усні клопотання представників сторін та відкладено підготовче засідання на 09.04.2020, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211.

Протокольною ухвалою від 09.04.2020 задоволені клопотання представників сторін та відкладено підготовче засідання на 27.04.2020.

Протокольною ухвалою від 27.04.2020 задоволені клопотання представників сторін та відкладено підготовче засідання на 22.05.2020.

Підготовче засідання призначене на 22.05.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному з 06.05.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 10.06.2020 призначено підготовче засідання на 06.07.2020.

Протокольною ухвалою від 06.07.2020 відкладено підготовче засідання на 22.07.2020.

Підготовче засідання призначене на 22.07.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному з 22.07.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 14.08.2020 підготовче засідання призначено на 11.09.2020.

Протокольною ухвалою від 11.09.2020 суд задовольнив усне клопотання представника позивача за первісним позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про надання можливості надати додаткові докази та відклав підготовче засідання 24.09.2020.

Ухвалою суду від 24.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - Фізичної особи - підприємця Панченко Ольги Миколаївни про призначення судової експертизи від 21.05.2020(вх. № 22.05.2020 № 12920/20).

Протокольною ухвалою від 24.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2020.

16.10.2020 представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання (від 16.10.2020 за вх. № 27601/20) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із участю представника у судовому засіданні з розгляду кримінального провадження.

Протокольною ухвалою від 16.10.2020 суд задовольнив клопотання представника відповідача за первісним позовом та оголосив перерву в судовому засіданні до 03.11.2020.

Протокольною ухвалою задоволено усне клопотання представника позивача за первісним позовом та оголошено перерву в судовому засіданні до 12.11.2020.

Представник позивача - ДКВ ОМР у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також просив відмовити у повністю в задоволенні зустрічного позову ФОП Панченко О.М.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 143, 145 Конституції України, статті 15, 16, 525, 526, 549, 611, 625, 651, 762, 773, 783 Цивільного кодексу України, статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 10, 18, 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статті 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», обґрунтовані невиконанням Відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 за період з 01.11.2018 по 30.10.2019.

У Відзиві на зустрічну позовну заяву від 07.02.2020 (вхід. від 10.02.2020 № 3489/20), Запереченнях (в порядку статті 167 Господарського процесуального кодексу України) від 12.03.2020 (вхід. від 12.03.2020 № 6421/20) ДКВ ОМР зазначає, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси розглядалася справа № 523/12147/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб: Панченко Ольги Миколаївни , КП «Гідропарк «Лузанівка», про визнання часток співвласників у праві спільної власності.

Заочним рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, яке набрало законної сили 01.10.2013, встановлені наступні обставини.

01.06.1998 між Панченко Ольгою Миколаївною та Суворовською районною адміністрацією було укладено договір оренди майна, а саме бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка». Вказане нерухоме майно відповідно до Розпорядження Суворовської районної адміністрації від 15.05.2000 року № 402/1р. було передано на баланс КП «Гідропарк «Лузанівка». В свою чергу 15.02.2003 року КП «Гідропарк «Лузанівка» та Панченко Ольга Миколаївна уклали договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 42,2 кв.м.

На підставі умов Договору оренди та з дозволу КП «Гідропарк «Лузанівка» ОСОБА_1 за власні кошти та кошти Панченко Ольги Миколаївни здійснили добудову до існуючого об`єкту нерухомого майна, а саме збудовано 270,76 кв.м. площі, що складає 17/20 частин зазначеного нерухомого майна, в свою чергу у Одеської міської ради залишилось 46,5кв.м., що складає 3/20 частин.

Київський районний суд рішенням від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г. визнав договір купівлі-продажу від 05.03.2005 року 17/20 частин бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », укладений між ОСОБА_1 та Панченко О.М. дійсним та визнав за ОСОБА_1 право власності на 17/20 частин бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка», загальною прощею 270,76 кв.м. На підставі даного рішення було внесено дані до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджено Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.07.2005 № 7910305, видане КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

Рішенням від 26.06.2009 у справі № 2-2566/09 Суворовський районний суд підтвердив право власності ОСОБА_1 на 17/20 частин бару-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заочним рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено розміри часток у праві спільної часткової власності на бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка», а саме, ОСОБА_1 у розмірі 93/100, Територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради - 7/100.

Позивач зазначає, що відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради зареєстровано право комунальної власності на 7/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Підставою для реєстрації стало заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц. Отже ОСОБА_1 та територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є співвласниками вказаного об`єкту нерухомості із визначеними частками власності.

Позивач, із посиланням на статті 361, 362, 364 Цивільного кодексу України, вказує на те, що Одеська міська рада, як власник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою в праві спільної часткової власності.

ДКВ ОМР зазначає, що Договір оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 було укладено у новій редакції між ФОП Панченко О.М. та Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» (як балансоутримувачем комунального майна). Додатковим договором № 2 змінено назву орендодавця з «комунальне підприємство «Гідропарк «Лузанівка» на «комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси», також внесені зміни в частині розрахунку орендної плати за місяць продовжено термін дії договору до 16.12.2019.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статі 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», з метою приведення відносин щодо управління об`єктами комунальної власності територіальної громади м. Одеси у відповідність до вимог чинного законодавства України, Одеською міською радою прийнято рішення «Про визначення органу, уповноваженого управляти майном, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси» від 26.07.2017 № 2284-VII.

Згідно із вказаними рішенням Одеської міської ради визначено, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради є органом, уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Одеси, та виступає орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, за виключенням нерухомого майна, повноваження з управління яким передано іншим виконавчим органам Одеської міської ради.

На виконання рішення Одеської міської ради від 26.07.2017 № 2284-VII між ДКВ ОМР та ФОП Панченко О.М. укладено Додатковий договір від 25.02.2019 № 4, відповідно до якого назву орендодавця було змінено з «комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» на «департамент комунальної власності Одеської міської ради», також внесені зміни у частині розрахунку орендної плати за місяць та продовжено термін дії договору до 25.01.2022.

Заперечуючи проти доводу позивача за зустрічним позовом про відсутність акту приймання-передачі майна, ДКВ ОМР звертає увагу на те, що Договір оренди від 16.02.2014 № 01 укладався у новій редакції, адже йому передувала низка договорів, укладених між фізичною особою підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною та Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» правонаступником якого у спірних відносинах є ДКВ ОМР, зокрема, договори оренди від 01.06.1999, від 14.04.2000 та від 15.02.2003, а акт приймання-передачі складено та підписано 01.06.1999 під час фактичної передачі об`єкта комунальної власності у користування.

ДКВ ОМР із посиланням на статті 16, 203, 204, 215 Цивільного кодексу України, вказує на те, що ФОП Панченко О.М., звертаючись із зустрічним позовом про визнання недійсним договору, не зазначає, які ж її цивільні права та інтереси були порушені (не визнані чи оспорені), що унеможливлює застосування такого способу захисту, як визнання правочину недійсним. При цьому, на думку ДКВ ОМР, є безпідставними посилання ФОП Панченко О.М. на те, що оспорюваний договір суперечить вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у зв`язку з відсутністю доказів належності об`єкту оренди до комунальної власності та індивідуальної визначеності такого майна.

При цьому, ДКВ ОМР окремо зазначає, що до моменту його звернення із первісним позовом ФОП Панченко О.М. визнавався договір, адже нею частково виконано його умови щодо сплати орендної плати.

Окрім того, у Відзиві на зустрічну позовну заяву від 07.02.2020 (вхід. від 10.02.2020 № 3489/20) ДКВ ОМР зроблено заяву про застосування позовної давності відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача - ФОП Панченко О.М. у судовому засіданні заперечував проти первісного позову у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Також просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01, із посиланням на статті 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, обґрунтовані тим, що цей правочин, за твердженням ФОП Панченко О.М., суперечить закону (актам цивільного законодавства).

У Зустрічній позовній заяві від 21.01.2020 (вхід від 22.01.2010 № 166/20) та у Відзиві на позовну заяву від 21.01.2020 (вхід. від 22.01.2020 № 1446/20) Відповідач, із посиланням на частину першу статті 1, частину першу статті 4, частину першу статті 10, статтю 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, зазначає, що необхідною умовою відповідності вказаним нормам договору оренди майна є належність майна до комунальної власності та індивідуальна визначеність майна. Проте, за твердженням Відповідача, вказані умови при укладені договору не були дотримані з огляду на відсутність у комунальній власності індивідуально визначеного майна - нежитлового приміщення площею 46,5 кв.м.

При цьому, Відповідач зазначає, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2015 об`єктом нерухомого майна є нежитлове приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 623,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . На праві власності (спільної часткової) територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у зазначеному об`єкті нерухомості належить 7/100 часток. Право спільної часткової власності за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради зареєстровано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 року (справа № 523/12147/13-ц). Відповідно до вищевказаного рішення суду, інші 93/100 часток зазначеного об`єкту нерухомості належать ОСОБА_1.

ФОП Панченко О.М. наголошує, що на момент укладання оспорюваного Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01, об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» перебувало у спільній частковій власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради (7/100 часток) та ОСОБА_1 (93/100 часток) та не було об`єктом комунальної власності територіальної громади.

Заперечуючи проти позовної вимоги про виселення Відповідач зазначає, що спосіб захисту порушеного права обраний Позивачем не відповідає закону, оскільки вимоги про вселення або виселення ґрунтуються на нормах Житлового кодексу України, який не може бути застосований до господарських правовідносин оренди нежилого приміщення.

Також, заперечуючи проти вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі та пені, ФОП Панченко О.М. зазначає, що оскільки об`єкт оренди не відноситься до комунальної власності, до нього не можливо застосовувати Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, а тому, на думку Відповідача, розмір орендної визначений невірно, що тягне за собою невірність розрахунку заборгованості та пені, на який посилається Позивач в обґрунтування свого позову.

У Відповіді на відзив (щодо зустрічного позову) від 26.02.2020 (вхід. від 26.02.2020 № 5074/20) ФОП Панченко О.М. додатково зазначає, що відповідно до технічного паспорту кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 02.04.2003, на який наявне посилання у Договорі оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01, в кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» відсутнє індивідуально визначене нежитлове приміщення площею 45,6 кв.м., яке передано за цим договором їй в оренду. При цьому, на титульному листі технічного паспорту кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.04.2003 не зазначений власник, а вказаний користувач ФОП Панченко О.М., що за твердженням Відповідача, свідчить про відсутність державної реєстрації права власності на цей об`єкт нерухомості на час виготовлення технічного паспорту.

Також, позивач за зустрічним позовом, зазначає про те, що орендна частки у праві спільної часткової власності не є об`єктом регулювання Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки частка не є індивідуально визначеним в натурі майном, яке перебуває у комунальній власності.

Крім того, ФОП Панченко О.М. вказує на те, що Акт приймання-передачі майна за договором оренди від 01.06.1999, на який посилається ДКВ ОМР, не має відношення до Договору оренди від 16.02.2014 № 01, оскільки цей договір є окремим та у ньому відсутні посилання на будь-які попередні договори оренди. А тому, відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», факт передачі об`єкту оренди повинен бути підтверджений відповідним актом. При цьому, ФОП Панченко О.М. окремо звертає увагу, що Договір оренди від 01.06.1999 та акт приймання-передачі від 01.06.1999 не містять характеристики об`єкту оренди, в тому числі його площі.

Заперечуючи проти доводу ДКВ ОМР про визнання ФОП Панченко О.М. Договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 та часткове виконання нею його умов щодо сплати орендної плати, позивач за зустрічним позовом наголошує, що визнання або невизнання договору стороною не має значення для випадку недійсності правочину з підстав його вчинення з порушенням закону.

Окрім того, заперечуючи проти застосування позовної даності до зустрічної позовної вимоги ФОП Панченко О.М., із посиланням на частину першу статті 261 Цивільного кодексу України, зазначає, що про порушення своїх прав дізналася не в момент укладення Договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01, а пізніше, при зверненні за правовою допомогою. Також, позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідно до норм частини п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України, оскільки договір не розірваний, а сторони знаходяться в процесі виконання договору, невідповідність договору вимогам закону є триваючою.

У письмових поясненнях від 02.11.2020 (вхід від 03.11.2020 № 29444/20) ФОП Панченко О.М. додатково зазначає, що питання виділу часток сторін у спільній власності кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» в натурі у заочному рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц не вирішувалося. А визначена в судовому рішенні площа 45,6 кв.м. зали-1 кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», є розрахунковою площею, що припадає на частку у праві спільної часткової власності Одеської міської ради, при визначені часток співвласників, та не є площею окремого приміщення, оскільки загальна площа зали-1 складає 285,1 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 15.05.2013.

Також, ФОП Панченко О.М. посилається на статтю 19 Конституції України, частину третю статті 1, частину першу статті 5, частину четверту статті 7, частину другу статті 11 Закону України «Про державно-приватне партнерство» від 01.07.2010 № 2404-VI, та вважає, що на теперішній час бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» фактично є об`єктом державно (комунально) - приватного партнерства, правовідносини користування та управління яким, в порушення вимог закону не врегульовані відповідним договором, і на які не можуть поширюватись норми законодавства про оренду державного та комунального майна.

Представник третьої особа - ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти первісного позову у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Також просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_1 вказує на те, що за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2005 за ним було визнано право власності на 17/20 часток бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Лузанівка. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 19.09.2013 за ним було визнано право власності на 93/100 часток бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», пляж «Лузанівка» м. Одеса, загальною площею 623,7 кв.м., а за Територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради було визнано право власності на 7/100 часток цього об`єкту нерухомості. Вказаному об`єкту була надана адреса: АДРЕСА_3 . За твердженням третьої особи, нежитлове приміщення кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» є цілісним об`єктом нерухомого майна, яке можливо до використання за призначенням як об`єкт ресторанного бізнесу.

ОСОБА_1., із посиланням на статті 358, 360 Цивільного кодексу України вказує на те, що між ним та іншим співвласником - Одеською міською радою на протязі майже 15 років не укладено договорів про порядок володіння та користування спільним майном нежитловим приміщенням кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» та порядок участі у витратах на його утримання.

Представник третьої особи - Одеської міської ради у судовому засіданні підтримала позовні вимоги за первісним позовом та просила їх задовольнити. Також просила відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову ФОП Панченко О.М.

У Поясненнях третьої особи стосовно зустрічної позовної заяви (вхід. від 26.02.2020 № 5105/20) зазначається, що відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради зареєстровано право комунальної власності на 7/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3. Підставою для реєстрації стало заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц. Отже ОСОБА_1 та територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є співвласниками вказаного об`єкту нерухомості із визначеними частками власності.

Заперечуючи проти доводу позивача за зустрічним позовом про відсутність акту приймання-передачі майна, Одеська міська рада звертає увагу на те, що Договір оренди від 16.02.2014 № 01 укладався в новій редакції, адже йому передувала низка договорів, укладених між фізичною особою підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною та Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» правонаступником якого у спірних відносинах є ДКВ ОМР, зокрема, договори оренди від 01.06.1999, від 14.04.2000 та від 15.02.2003, а акт приймання-передачі складено та підписано 01.06.1999 під час фактичної передачі об`єкта комунальної власності у користування.

Окрім того, Одеська міська рада, із посиланням на статті 361, 362, 364 Цивільного кодексу України, наголошує на тому, що вона, як власник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою в праві спільної часткової власності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши Позивача, суд

в с т а н о в и в :

16.02.2014 між Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Договір оренди нежитлового приміщення (нова редакція) № 1 (далі - Договір від 16.02.2014). /т. І а.с. 12-16/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 16.02.2014 орендодавець (КП «Гідропарк «Лузанівка») передав, а орендар (ФОП Панченко О.М.) прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, Суворовський район, пляж «Лузанівка». Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті, виданому КП «ОМБТІ та РОН» 02.04.2003. Експертна оцінка об`єкта оренди становить 212 600,00 грн. (без урахування податку на додану вартість). Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений станом на 21.02.2014 ТОВ «Діва Інвест» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 15961/14, виданий 31.01.2014. Фондом державного майна України). Термін дії договору оренди: до 16.01.2017.

Згідно із пунктами 2.1, 2.2, 2.4, 2.5 Договору від 16.02.2014 орендна плата визначається на підставі статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 зі змінами та доповненнями. За орендоване приміщення орендар, зобов`язався сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 2 658,25 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобов`язався вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3 Договору від 16.02.2014 за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору. За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний. У разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об`єкта оренди. Також орендодавець має право відмовитись від договору оренди, у разі невикористання орендарем приміщення за його профільним призначенням, невиконання поточного та капітального ремонту, в порядку, передбаченому цим договором та законодавством України. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Згідно із Додатком до Договору від 16.02.2014 місячна оренда плата на 01.03.2014 складає 3 189,90 грн. разом із ПДВ.

Між Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Додатковий договір № 2 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 про наступне:

1. Сторони за взаємною згодою сторін домовились внести наступні зміни до договору оренди № 01 від 16.02.2014 нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, Суворовський район, пляж «Лузанівка»:

1.1 На підставі рішення Одеської міської ради від 03.02.2016 № 313-VII, з урахуванням змін, внесених рішенням Одеської міської ради від 30.06.2016 № 933-VII, у преамбулі та розділі «Місцезнаходження сторін» Договору назву орендодавця змінити «Комунальне підприємство «Гідропарк «Лузанівка» на Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси».

1.2 Пункт 1.1 розділу 1 «Предмет договору» викласти в новій редакції:

« 1.1 Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3» (далі за текстом об`єкт оренди).

Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті виданому КП «ОМБТІ та РОН» « 02» квітня 2003 року.

Експертна оцінка об`єкта оренди становить 627 268,33 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції). Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений станом на « 18» січня 2017 р. ООО «Перспектива експерт» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 16007/14, виданий 07 лютого 2014р. Фондом державного майна України).

1.3 Пункт 1.2 розділу 1 «Предмет договору» викласти в новій редакції:

Термін дії договору оренди: до « 16» грудня 2019р.

1.4 Пункт 2.2 розділу 2 «Порядок розрахунків» викласти в новій редакції:

« 2.2 За орендоване приміщення орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 11 290,83 грн. (без урахування податку на додану вартість) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.»

14.07.2017 між Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Додатковий договір № 3 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 про наступне:

1. Сторони за взаємною згодою сторін домовились внести наступні зміни до договору оренди № 01 від 16.02.2014 нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, Суворовський район, пляж «Лузанівка»:

1.1 Пункт 1.1 розділу 1 «Предмет договору» викласти у новій редакції: « 1.1 орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3, далі за текстом - об`єкт оренди.

Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті виданому КП «ОМБТІ та РОН» « 02» квітня 2003 року.

Експертна оцінка об`єкта оренди становить 752 722,00 грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції. Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складено станом на «18» січня 2017 р. ТОВ «Перспектива експерт» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 16007/14, виданий 07 лютого 2014р. Фондом державного майна України).

2. Замінити у Додатку до договору № 1 від 16.02.2014 у розрахунку експертної вартості арифметичну помилку за текстом 627 268,33 на 752 722,00 грн.»

25.02.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Додатковий договір № 4 «Про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 01 від 16.02.2014» про наступне:

1. Сторони за взаємною згодою сторін домовились внести наступні зміни до договору оренди № 01 від 16.02.2014 нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка», укладеного між комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» та фізичною особою-підприємцем Панченко О.М. (Балансоутримувач: КП «Узбережжя Одеси»):

1.1. Керуючись рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 № 1962-VII «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 № 56-V «Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси», рішенням Одеської міської ради від 26.07.2017 № 2284-VII «Про визначення органу, уповноваженого управляти майном, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси», та на підставі акту приймання-передачі приміщення у преамбулі та розділі «Місцезнаходження сторін» Договору назву орендодавця змінити на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради».

1.2. З 01.01.2018 орендар перераховує орендну плату, у встановленому даним договором розмірі, з урахуванням індексу інфляції та ПДВ, на рахунки орендодавця та балансоутримувача.

Розподіл щомісячної суми орендної плати та перерахування її на рахунок балансоутримувача та орендодавця проводиться орендарем у порядку, визначеному рішенням Одеської міської ради про бюджет міста на відповідний бюджетний рік».

1.3 Пункт 1.2 розділу 1 «Предмет договору» викласти в новій редакції:

« 1.3. Продовжити термін дії цього Договору з 25 лютого 2019 року до 25 січня 2022 року».

1.4 Пункт 2.1 розділу 2 «Порядок розрахунків» викласти в новій редакції:

«Орендна плата визначається на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 30.01.2019 № 4214-VII.»

1.5. Відповідно до рішення Одеської міської ради від 30.01.2019 № 4214-VII «Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси», орендна плата з «25» лютого 2019 року складає 7 005,00 грн. з ПДВ.

1.6 Абзац перший пункту 2.2 розділу 2 «Порядок розрахунків» викласти в новій редакції:

«За об`єкт оренди орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату з 25.02.2019 у сумі 5 837,50 (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.».

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII, який діяв у період виникнення спірних правовідносин, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, яке набрало законної сили 01.10.2013, встановлені наступні обставини.

01.06.1998 між Панченко Ольгою Миколаївною та Суворовською районною адміністрацією було укладено договір оренди майна, а саме бара-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка». Вказане нерухоме майно відповідно до Розпорядження Суворовської районної адміністрації від 15.05.2000 року № 402/1р. було передано на баланс КП «Гідропарк «Лузанівка». В свою чергу 15.02.2003 року КП «Гідропарк «Лузанівка» та Панченко Ольга Миколаївна уклали договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 42,2 кв.м.

На підставі умов Договору оренди та з дозволу КП «Гідропарк «Лузанівка» ОСОБА_1 за власні кошти та кошти Панченко Ольги Миколаївни здійснили добудову до існуючого об`єкту нерухомого майна, а саме збудовано 270,76 кв.м. площі, що складає 17/20 частин зазначеного нерухомого майна, в свою чергу у Одеської міської ради залишилось 46,5кв.м., що складає 3/20 частин.

Київський районний суд рішенням від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г. визнав договір купівлі-продажу від 05.03.2005 року 17/20 частин бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », укладений між ОСОБА_1 та Панченко О.М. дійсним та визнав за ОСОБА_1 право власності на 17/20 частин бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка», загальною прощею 270,76 кв.м. На підставі даного рішення було внесено дані до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджено Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.07.2005 № 7910305, видане КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

Рішенням від 26.06.2009 у справі № 2-2566/09 Суворовський районний суд підтвердив право власності ОСОБА_1 на 17/20 частин бару-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заочним рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи Панченко О.М. , КП «Гідропарк «Лузанівка» про визначення часток співвласників у праві спільної часткової власності. Визначено розмір частки ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка» в розмірі 93/100. Визначено розмір частки Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради у праві спільної часткової власності на бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка» в розмірі 7/100.

Вказаним рішенням суду також визнано за ОСОБА_1 право власності на 93/100 частин бара-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» пляж «Лузанівка» м. Одеса, що в цілому складається: Перший поверх: зала-1 площею 285,1 кв.м.; 2-веранда площею 35,0 кв.м.; 3- коридор площею 6,4 кв.м.; 4-туалет площею 1,1 кв.м.; 5-туалет площею 1,1 кв.м.; 6-туалет площею 1,1 кв.м.; 7-туалет площею 2,1 кв.м.; 8-серверовочна площею 6,3 кв.м.; 9-цех площею 6,3 кв.м.; 10-цех площею 7,1 кв.м.; 11-мийка площею 3,7 кв.м.; 12-цех площею 20,5 кв.м.; 13-холодильна камера площею 3,2 кв.м.; 14-склад площею 7,7 кв.м.; 15-склад площею 8,5 кв.м.; 16-цех площею 24,7 кв.м.; 17-кабінет площею 10,6 кв.м.; 18-туалет площею 1,2 кв.м.; 19-туалет площею 1,1 кв.м.; 20-туалет площею 1,3 кв.м.; Другий поверх: 1-сходи площею 11,4 кв.м; 2-зала площею 142,6 кв.м.; 3-туалет площею 1,4 кв.м.; 4-коридор площею 3,3 кв.м.; 5-вентиляційна камера площею 5,0 кв.м.; тераса площею 24,9 кв.м., загальною площею 578,1 кв.м., основною площею 467,5 кв.м., що складає 93/100 частин бара-кафе .

Окрім того, вказаним рішенням суду визнано за Територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради право власності на 7/100 частин бара-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» пляж «Лузанівка» м. Одеса, що складається: Перший поверх: зала-1 площею 45,6 кв.м. Зазначено, що загальна площа бара-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» складає 623,7 кв.м., основна площа 513,1 кв.м.

Як випливає з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.09.2020 № 225453639, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, 19.02.2015 було зареєстровано право комунальної власності Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на 7/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 623,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Номер обєкта в РПВН 11552639.

Також, згідно із вказаною інформаційною довідкою на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, 09.02.2015 було зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на 93/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 623,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Номер об`єкта в РПВН 11552639.

Отже ОСОБА_1 та територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є співвласниками вказаного об`єкту нерухомості із визначеними частками власності.

Не підлягає задоволенню зустрічна позовна вимога про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 355, статті 356 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає зі змісту рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, суд, зробивши у мотивувальній частині посилання на право кожного із співвласників на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України, у резолютивній частині, яка наведена вище, визнав за Територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради право власності на 7/100 частин бара-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» пляж «Лузанівка» м. Одеса, що складається: Перший поверх: зала-1 площею 45,6 кв.м.

Тобто, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, на підставі норм частини третьої статті 358 Цивільного кодексу України, визначено в натурі площу та місцезнаходження частини нежитлового приміщення, право володіти та користуватися якою має Територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності, та яка має індивідуальні ознаки.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Отже, оскільки Одеська міська рада через уповноважену установу - КП «Гідропарк «Лузанівка» розпорядилась майном, яке належить до комунальної власності, та яке має індивідуальні ознаки, визначені рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, укладення Договору оренди нежитлового приміщення (нова редакція) від 16.02.2014 № 1 не суперечило нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII.

При цьому, окремо слід зазначити, що за умовами Договору від 16.02.2014 в оренду ФОП Панченко О.М. передано не частку у праві спільної часткової власності, а саме нежитлове приміщення, площа якого визначена в квадратних метрах.

Не підлягає задоволенню викладена у Відзиві на зустрічну позовну заяву від 07.02.2020 (вхід. від 10.02.2020 № 3489/20) заява ДКВ ОМР про застосування позовної давності відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 Цивільного кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 256, частини першої статті 257, частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на відмову в зустрічному позові з підстав його необґрунтованості, позовна даність у даному випадку не підлягає застосуванню.

Щодо доводу ФОП Панченко О.М. про відсутність акту приймання передачі Договору оренди нежитлового приміщення (нова редакція) від 16.02.2014 № 1 слід зазначити наступне.

Суд враховує обставину того, що Договір оренди від 16.02.2014 № 01 укладався в новій редакції, а йому передувала низка договорів, укладених між фізичною особою підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною та Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» правонаступником якого у спірних відносинах є ДКВ ОМР, зокрема, договори оренди від 01.06.1999, від 14.04.2000 та від 15.02.2003. У матеріалах справи наявний Акт приймання-передачі майна від 01.06.1999 за договором оренди № 153/92 від 01.06.1999, який складено та підписано під час фактичної передачі об`єкта комунальної власності у користування. /т. І а.с. 100/

При цьому, недоліки Договору оренди від 01.06.1999 та Акту приймання-передачі від 01.06.1999 щодо не зазначення площі об`єкту оренди були усунути у текстах договорів, укладених в подальшому.

У матеріалах відсутні та Відповідачем не надані будь-які докази повернення орендодавцю або його правонаступникам орендованого майна переданого за вказаним Актом від 01.06.1999. При цьому обставини послідовного укладення в подальшому договорів оренди від 14.04.2000, від 15.02.2003, від 16.02.2014 та додаткових угод до нього, свідчать про відсутність заперечень ФОП Панченко О.М. щодо наявності в неї в користуванні цього майна.

А відтак, з огляду на наведене та норми статті 79 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням наведеної сукупності наданих Позивачем доказів на підтвердження обставини передачі майна (наявності у користуванні) ФОП Панченко О.М. на момент укладення Договору від 16.02.2014, суд вважає їх більш вірогідними, ніж докази, надані Відповідачем на її спростування.

Суд також відхиляє довід ФОП Панченко О.М. про те, що бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» є об`єктом державно (комунально) - приватного партнерства, на правовідносини користування та управління яким, не можуть поширюватись норми законодавства про оренду державного та комунального майна, з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України «Про державно-приватне партнерство» від 01.07.2010 № 2404-VI, з наступними змінами та доповненнями, нерухоме майно, новозбудоване приватним партнером на підставі та відповідно до умов договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, є об`єктом державної чи комунальної власності, якщо інше не передбачено цим Законом. Приватний партнер має право передавати частину майна, що входить до складу об`єкта державно-приватного партнерства, в оренду, якщо це передбачено договором, укладеним в рамках державно-приватного партнерства. У такому разі договір, укладений в рамках державно-приватного партнерства, має містити вичерпний перелік майна, що може передаватися в оренду, умови передачі в оренду та порядок списання такого майна. На об`єкт державно-приватного партнерства протягом строку дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, не поширюється законодавство України про оренду державного та комунального майна, а також законодавство України, що регулює порядок списання такого майна. Умови передачі зазначених об`єктів в оренду та порядок його списання регулюються договором, укладеним в рамках державно-приватного партнерства.

Отже, згідно із вказаними нормами, для того щоб об`єкт нерухомості вважався об`єктом державно-приватного партнерства, і на нього не поширювалось законодавство України про оренду державного та комунального майна, необхідною умовою є наявність відповідного договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, який, у донному випадку відсутній. А відтак, відносин між сторонами з приводу оренди комунального майна підлягають регулюванню нормами законодавства України про оренду державного та комунального майна.

Позивачем за період з 01.11.2018 по 30.10.2019 з урахуванням початкового сальдо нарахована орендна плата у розмірі 263 053,60 грн., в тому числі ПДВ. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем /т. І а.с. 29/.

Відповідачем сплачено суму боргу у розмірі 36 449,25 грн. А відтак, суму боргу з орендної плати складає 226 604,35 грн.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 Договору від 16.02.2014 за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Судом встановлено, що пеня на суму заборгованості за Договором від 16.02.2014 за несвоєчасне внесення орендної плати за періоди з 16.11.2018 по 31.10.2019, визначені Позивачем, становить 17 747,71 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем /т. І а.с. 29/.

Відповідно до частини першої статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно із пунктом 5.3 Договору від 16.02.2014 у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об`єкта оренди. Також орендодавець має право відмовитись від договору оренди, у разі невикористання орендарем приміщення за його профільним призначенням, невиконання поточного та капітального ремонту, в порядку, передбаченому цим договором та законодавством України. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Отже можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору у позасудовому порядку, передбачена статтею 782 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком наймодавця. Право наймодавця на відмову від договору найму, встановлене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Відповідно до частини третьої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини істотного порушення умов договору Відповідачем, а саме, систематичне не виконання ним обов`язку із внесення орендної плати, у Позивача виникло право на розірвання Договору від 16.02.2014.

З огляду на те, що частки ОСОБА_1 та територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради не виділені в натурі відповідно до норм частини першої статті 364 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову в частині вимог про виселення Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни з нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ), на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої, пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 226 604,35 грн. та пені у розмірі 17 747,41 грн., а також розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01. В решті первісних позовних вимог слід відмовити.

А також суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову ФОП Панченко О.М. про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, частиною першою статті 11, частиною першою статті 15, частини першої, пунктом 5 частини другої статті 16, частиною першою статті 202, частиною першою статті 256, частиною першою статті 257, частиною першою статті 261, частинами першою, другою, третьою статті 358, частиною першою статті 364, частиною першою статті 509, статей 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, стаття 629, частиною першою статті 651, частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статті 193, частиною третьою статті 291 Господарського кодексу України, статтями 2, 5, 13, 73, 74, 75-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Фізичної особи підприємця Панченко Ольги Миколаївни в частині.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 4299, МФО 820172 у ДКСУ в м. Києві, ) 226 604,35 грн. (двісті двадцять шість тисяч шістсот чотири гривні 35 коп.) - суму основного боргу, 17 747,41 грн. (сімнадцять тисяч сімсот сорок сім гривень 41 коп.) - пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 5 586,28 грн. (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень 28 коп.).

3. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 4299, МФО 820172 у ДКСУ в м. Києві, ) та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

4. Відмовити в задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Фізичної особи підприємця Панченко Ольги Миколаївни в частині виселення Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни з нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

5. Відмовити у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , на стороні відповідача - Одеської міської ради про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 23 листопада 2020 р.

Суддя Ю.А. Шаратов