РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2020Справа № 910/11109/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код 14360570)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" (02100, м. Київ, бул. Праці, 3, кв. 4, код 40694430)

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про солідарне стягнення 150 000,00 грн

Представники сторін:

від позивача Торган В.Б. адвокат за ордером КС № 751855 від 12.02.2020

від відповідача 1 не з`явились

від відповідача 2 не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів 150 000,00 грн заборгованості за договором б/н від 02.02.2017.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем-1 умов вказаного вище договору кредиту. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою за договором № P846676998 від 26.10.2018, позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника та поручителя солідарно.

До позовної заяви позивачем також додано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Господарський суд міста Києва ухвалою 31.07.2020 з метою отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача 2, відповідно до ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, звернувся до Органу реєстрації Максимівської сільської ради з запитом щодо отримання відомостей про реєстрацію ОСОБА_1 .

17.08.2020 на адресу суду надійшла відповідь на запит.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.08.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/11109/20 та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання у справі на 24.09.2020.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У судове засідання 25.08.2020 з`явився представник позивача, підтримав заявлені вимоги.

Відповідачі письмових відзивів на позов не надали, явку уповноважених представників у засідання суду не забезпечили. Судом встановлено належне повідомлення відповідачів про розгляд справи. Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу 1 -26.08.2020 рекомендованим листом на адресу його місцезнаходження, вказану у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак, поштове відправлення за № 030 не було вручене відповідачу та було повернуто до суду 07.09.2020 з зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 049 ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач 2 отримав 01.09.2020.

24.09.2020 судом відкладено розгляд справи на 15.10.2020, відповідача 1 та відповідача 2 повідомлено про наступне судове засідання відповідно до ст. 120 ГПК України.

У засідання суду 15.10.2020 з`явився представник позивача, просив відкласти розгляд справи для подачі письмових пояснень. Представники відповідачів не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Судом відкладено розгляд справи на 05.11.2020.

02.11.2020 через відділ діловодства суду позивач подав уточнену позовну заяву.

У судове засідання 05.11.2020 з`явився представник позивача, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

За результатом розгляду поданої уточненої позовної заяви судом встановлено, що вказана позовна заява аналогічна за змістом заявленому позову при зверненні до суду у цій справі з наданням учасником справи документів для долучення до матеріалів справи.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у засідання суду не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином в порядку ст.120 ГПК України. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 105, ухвала суду від 15.10.2020 надіслана відповідачу 1 на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і повернута до суду 30.10.2020 з зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою», жодних заяв про зміну місцезнаходження відповідача 1 до суду не надходило.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів повідомлення інших адрес перебування відповідача 1, то відповідно до приписів ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач 1 є таким, що належним чином повідомлений про судовий розгляд справи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 113 відповідач 2 отримав ухвалу суду від 15.10.2020 - 27.10.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідачі у встановлений строк не подали до суду відзиви на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У судовому засіданні 05.11.2020, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На виконання вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" (відповідач 1) підписано заяву на відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що товариство цією анкетою-заявою, відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Умови та правила), які розміщено на офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування. Підписанням цієї анкети-заяви приймає всі права та обов`язки, зазначені в Умовах та правилах, тарифах, пам`ятці клієнта, примірник яких він отримав (отримала) шляхом самостійного роздрукування, у тому числі, погоджується зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах.

Як зазначає позивач, вказана заявка були виконана банком шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_2 , на підтвердження чого останнім надано довідку про розміри встановлених кредитних лімітів та виписку по рахунку № НОМЕР_3 , відповідно до якої позивачем отримано кредитні кошти у сумі 150 000 грн.

Пунктом 3.2.1.1.16 Умов, долучених позивачем до позову, передбачено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банк, "Приват24", мобільний додаток Приват24, sms-повідомлення або інших).

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно з п. 3.2.1.1.6. Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банк, "Приват24", мобільний додаток Приват24, sms-повідомлення або інших).

У п. 3.2.1.4.1. Умов, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). У цьому пункті затверджено порядок розрахунків.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2.1.5.7. Умов, терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Матеріалами справи встановлено, що в забезпечення виконання відповідачем 1- ТОВ "Мега Лайф" своїх кредитних зобов`язань, 26.10.2018 між АТ КБ "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки № Р846676998 (далі - договір поруки).

За умовами пункту 1.1.1 договору поруки, поручитель відповідає за зобов`язаннями відповідача-1 за договором приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет (Угода-1) по сплаті кредиту у розмірі 150 000,00 грн, а також процентної ставки за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.2 Угоди-1 - 21 % річних; за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.2.3 Угоди-1 - 42 % річних; комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.4.15 Угоди-1 в розмірі 3% від суми перерахувань; винагороди за користування лімітом відповідно до п. 3.2.1.4.11 Угоди-1 1-го числа місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць.

Відповідно до п. 1.1.2 договору поруки на поручителя покладено відповідальність за зобов`язаннями відповідача -1 до розділу 3.2.2. «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» за Угодою-1 у визначеному розмірі.

Відповідно до п. 1.2 договору, поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою-1 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за Угодою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5).

Пунктом 4.1 договору поруки передбачено, що сторони взаємно домовилися, що порука за договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Угодою цей договір поруки припиняє свою дію.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що скориставшись кредитними коштами у розмірі 150 000,00 грн, відповідач 1 не здійснив погашення заборгованості у визначені строки, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором б/н від 02.02.2017 у сумі 150 000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання відповідача-1 були забезпечені порукою, позивач просить вказану заборгованість за кредитом з відповідачів, як солідарних боржників.

Розглядаючи даний спір по суті, судом встановлено таке.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача-1 перед позивачем утворилась заборгованість з повернення кредитних коштів за договором № б/н від 02.02.2017 в розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 16.07.2020 та випискою з рахунку відповідача-1, наданими позивачем.

При цьому у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" Акціонерному товариству Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованості у вказаному розмірі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, зважаючи на приписи чинного законодавства, умови договору поруки та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість за кредитом у сумі 150 000,00 грн.

При цьому суд встановив, що порука не є припиненою, зокрема, на підставі ст. 559 Цивільного кодексу України, у зв`язку із закінченням строку, встановленого в договорі поруки (ч. 4 статті 559 ЦК України), оскільки у даному випадку сторони визначили (встановили) строк припинення поруки - 15 років після укладення цього договору поруки (п. 4.1), тобто на час спірних правовідносин порука є дійсною (п. 4.1).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами письмових відзивів на позов, доказів відсутності обов`язку здійснити повернення кредитних коштів за спірними зобов`язаннями не надано, тверджень позивача не спростовано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про солідарне стягнення заборгованості за кредитом в сумі 150 000,00 грн. з відповідача-1 та відповідача-2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Лайф" (02100, м. Київ, бул. Праці, 3, кв. 4, код 40694430) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 150 000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп) та судовий збір у розмірі 2 250,00 грн (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 коп).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 26.11.2020.

Суддя О.Г. Удалова