ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 справа № 903/818/19

За позовом: Антимонопольного комітету України, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл», смт. Славське Сколівського району Львівської області,

про стягнення 2'882'011,00 грн. штрафу та 2'882'011,00 грн. пені,

Суддя Яворський Б.І.,

при секретарі Муравець О.М.

Представники cторін:

від позивача: Сигляк І.Я.,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу Акорд.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» про стягнення 2'882'011,00 грн. штрафу та 2'882'011,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Антимонопольного комітету України № 315-р від 21.06.2018 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», прийнятим за результатами розгляду справи № 128-26.13/102-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, було визнано, що ТзОВ «ОККО-Рітейл» разом з ПП «ОККО-Бізнес Контракт», ПП «ОККО-Контракт», ТзОВ «ОККО-Схід» (надалі - група «ОККО»), ПП «Компанія «Надежда», ТзОВ «Євростандарт-Автогаз», ТзОВ «Л.В.», ТзОВ «Газ постачання», ТзОВ «Монтажналадка», ТзОВ «Надежда Ритейл», ТзОВ «Надежда-Закарпаття» (надалі - група «Надежда»), ТзОВ «Імпорт Транс Сервіс», ТзОВ «ВОГ Ритейл», ТзОВ «Нафтотрейд Ресурс» (надалі - група «WOG» або «ВЕСТ ОІЛ ГРУП ХОЛДІНГ Б.В.»), ТзОВ «Авантаж 7», ТзОВ «Факторінг Груп» (надалі разом «Оператори»), вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50 та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі «Закон №2210»), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які полягали у схожому підвищенні цін на СВГ (скраплений вуглеводневий газ) при його реалізації у роздріб у серпні 2017 року. При тому аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення відповідачем таких дій, що призвели до обмеження конкуренції. За порушення законодавства про захист економічної конкуренції на перелічених суб`єктів господарювання накладено штраф у розмірі до 10% доходу (виручки) кожного від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, який передував року, в якому накладається штраф, відтак безпосередньо на ТзОВ «ОККО-Рітейл» накладено штраф у розмірі 2'882'011,00 грн.; визначено строк для його добровільного виконання та роз`яснено можливість оскарження рішення АМК України.

Зважаючи на те, що відповідачем штраф у розмірі 2'882'011,00 грн. у встановлений двомісячний строк з дня одержання рішення (19.07.2018 р.) не був сплачений, позивачем згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та із врахуванням періоду розгляду та перегляду справи №910/12487/18 про визнання недійсним рішення АМК про накладення штрафу, позивачем нараховано пеню у розмірі 1,5 % за кожний день прострочення сплати зазначеного штрафу, що становить 2'882'011,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.10.2019 позовну заяву Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» про стягнення 2'882'011,00 грн. штрафу та 2'882'011,00 грн. пені передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.11.2019 справу № 903/818/19 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 12.12.2019, надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, явку сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 12.12.2019 підготовче засідання відкладено 26.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26 грудня 2019 року у справі №903/818/19 Товариству з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл відмовлено у задоволенні заяви про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ПП ОККО-Бізнес Контракт, ПП ОККО-Контракт та ТзОВ ОККО-Схід; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл (вх.№3603/19 від 26.12.2019 р.) про забезпечення доказів повернуто заявнику; продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 16.01.2020.

Ухвалою від 16.01.2020 суд відмовив ПП «ОККО-Контракт» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; продовжив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» до 30.01.2020 строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів, а також відклав підготовче засідання на 06.02.2020.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 скасовано ухвалу господарського суду від 26.12.2019 в частині повернення ТзОВ ОККО-Рітейл заяви про забезпечення доказів, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Львівської області 06.02.2020 р. провадження у справі №903/818/19 зупинено до результату перегляду справи № 910/12487/18.

21.04.2020 позивач подав суду заперечення по суті заяви відповідача (вх.№16147/20).

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 скасовано ухвалу господарського суду від 06.02.2020 про зупинення провадження у справі, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

22.10.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву (вх. №30662/20), у якому зазначив, що позивачем застосовано необґрунтований розмір штрафу та порушено строки стягнення пені.

Ухвалою від 23.10.2020 суд відмовив ТзОВ «ОККО-Рітейл» у задоволенні заяви про забезпечення доказів, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.11.2020.

18.11.2020 позивач подав відповідь на відзив (вх.№33121/20).

18.11.2020 ТзОВ «Окко-Рітейл» подало суду клопотання по витребування доказів (вх.№2995/20). У заявленому клопотанні відповідач також просить суд, посилаючись на п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України продовжити процесуальні строки розгляду справи та відкласти судове засідання у справі.

Ухвалою від 19.11.2020 суд відмовив ТзОВ ОККО-Рітейл у задоволенні клопотання про витребування доказів, про продовження процесуальних строків розгляду справи та відкладення підготовчого засідання (вх.№ 2995/20 від 18.11.2020).

Позивач участь повноважного представника у судове засідання 19.11.2020 забезпечив, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 19.11.2020 не з`явився. Ухвалу від 23.10.2020 відповідач отримав 02.11.2020, що підтверджується роздруківкою відстеження поштового відправлення із відомостей на офіційному сайті АТ «Укрпошта» (штрих-кодовий ідентифікатор №220).

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про судове засідання, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, явка учасників процесу у судове засідання 19.11.2020 не визнавалася обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Рішенням Антимонопольного комітету України №315-р від 21.06.2018 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (надалі - рішення № 315-р від 21.06.2018), прийнятим за результатами розгляду справи № 128-26.13/102-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, було визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл разом з Приватним підприємством ОККО-Бізнес Контракт, Приватним підприємством ОККО-Контракт, Товариством з обмеженою відповідальністю ОККО-Схід (надалі група ОККО), Приватним підприємством Компанія Надежда, Товариством з обмеженою відповідальністю Євростандарт-Автогаз, Товариством з обмеженою відповідальністю Л.В., Товариством з обмеженою відповідальністю Газ постачання, Товариством з обмеженою відповідальністю Монтажналадка, Товариством з обмеженою відповідальністю Надежда Ритейл, Товариством з обмеженою відповідальністю Надежда-Закарпаття (надалі група Надежда), Товариством з обмеженою відповідальністю Імпорт Транс Сервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю ВОГ Ритейл, Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс (надалі група WОС або ВЕСТ ОІЛ ГРУП ХОЛДІНГ Б.В.), Товариством з обмеженою відповідальністю Авантаж 7, Товариством з обмеженою відповідальністю Факторінг Груп (надалі разом Оператори), вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції (далі Закон №2210), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які полягали у схожому підвищенні цін на скраплений вуглеводневий газ при його реалізації у роздріб у серпні 2017 року, при тому, що аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення Операторами у справі таких дій, що призвели до обмеження конкуренції.

Підпунктом 2.13 пункту 2 резолютивної частини рішення № 315-р від 21.06.2018 р. за вищенаведене порушення на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл накладено штраф у розмірі 2'882'011,00 грн.

13.07.2018 р. Антимонопольний комітет України супровідним листом від 12.07.2018 р. № 143-26.13/06-8534 надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю ОККО- Рітейл витяг з рішення №315-р від 21.06.2018, прийнятого за результатами розгляду справи № 128-26.13/102-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. У вказаному супровідному листі позивач повідомив відповідача про те, що відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу (копію платіжного доручення з відміткою банку). Також, у супровідному листі позивач повідомив відповідача про те, що згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Вказаний лист Товариство з обмеженою відповідальністю ОККО- Рітейл отримало 19.07.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за №192.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України №315-р від 21.06.2018 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/12487/18 в задоволенні позовних вимог ТзОВ «ОККО-Рітейл» відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №910/12487/18 апеляційну скаргу ТзОВ ОККО-Рітейл залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №910/12487/18 касаційну скаргу ТзОВ ОККО-Рітейл залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 без змін.

Зважаючи на те, що відповідачем штраф у розмірі 2'882'011,00 грн. у встановлений двомісячний строк не був сплачений, позивачем згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та з урахуванням періоду розгляду справи №910/12487/18 та її апеляційним та касаційним переглядом нараховано пеню у розмірі 1,5 % за кожний день прострочення сплати зазначеного штрафу, що становить 2'882'011,00 грн.

Станом як на момент подання позовної заяви до Господарського суду Волинської області так і на момент розгляду справи у Господарському суді Львівської області відповідач доказів сплати штрафу, накладеного рішенням АМКУ № 315-р від 21.06.2018, не надав, вимог позивача не спростував.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (положення ч. 4 ст. 11 ЦК України).

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України (ч.4 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Згідно ч.6 ст. 40 Господарського кодексу України Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має зокрема наступні повноваження: 1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; 2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; 5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно ст.27 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 30 вищевказаного Закону визначено, що органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення, зокрема, про визнання факту недобросовісної конкуренції; накладання штрафів, тощо.

У частині 1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України була розглянута справа №128-26.13/102-17 та прийнято рішення № 315-р від 21.06.2018, відповідно до резолютивної частини якого було вирішено: визнати, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл та ін., які полягали у схожому підвищенні цін на СВГ при його реалізації у роздріб у серпні 2017 року, при тому, що аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення відповідачем таких дій, призвели до обмеження конкуренції, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону (пункт 1 рішення №315-р). За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 2'882'011,00 грн. (п.2.13), який він був зобов`язаний сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб (ч.1-3 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Згідно ч.2 та ч.3 статті 56 вказаного Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення Антимонопольного комітету від 21.06.2018 року № 315-р відповідач отримав 19.07.2018 року.

Положеннями ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач скористався зазначеним правом та звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України №315-р від 21.06.2018 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/12487/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 та постановою Верховного Суду від 19.08.2019, у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ОККО-Рітейл» відмовлено повністю.

У відповідності із ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 2'882'011,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету, у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Комітету та стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

За прострочення сплати штрафу позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 2'882'011,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

У пункті 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Відповідно до ч.7 та ч.9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Строк сплати штрафу, накладеного рішенням АМКУ № 315-р закінчився 19.09.2018.

Нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 315-р, зупинялось з 21.09.2018 до 16.01.2019 (розгляд справи №910/12487/18 Господарським судом міста Києва), з 21.02.2019 до 06.06.2019 (розгляд справи №910/12487/18 Північним апеляційним господарським судом) та з 18.07.2019 до 19.08.2019 (розгляд справи №910/12487/18 Верховним Судом).

Отже, розрахунок пені станом на 25.09.2019 включно: з 17.01.2019 по 20.02.2019 включно, з 07.06.2019 до 17.07.2019 включно та з 20.08.2019 до 25.09.2019 включно. Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 114 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 2'882'011 х 1,5 % = 43'230,165 гривень, де 2'882'011 гривень - розмір штрафу, накладеного рішенням № 315-р; 1,5% - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». За 114 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 43'230,165 х 114 = 4'928'238,81 грн. Відповідно до ч.5 ст.56 згаданого Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету.

Cуд перевірив розрахунок та встановив, що пеню в сумі 2'882'011,00 грн. позивачем нараховано та заявлено правильно.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю ОККО-Рітейл станом на день подання позовної заяви, як і на час прийняття рішення у даній справі не сплатило штраф у добровільному порядку; доказів протилежного до матеріалів справи не подано.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності до заявлених вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Позовна давність є самостійним інститутом цивільного права, що може бути застосована до вимог зі спорів, що виникають у цивільних та господарських відносинах. Тобто, можливість її застосування підлягає дослідженню в кожному окремому випадку та при наявності певних підстав, позовна давність може бути застосована до всіх правовідносин, крім визначених законом.

У випадку притягнення особи до відповідальності за недотримання вимог економічної конкуренції застосовуються строки давності, визначені спеціальними нормами, що регулюють відповідні правовідносини, а саме, згідно приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Стаття 42 Закону встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України. Крім того, зазначена стаття Закону встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України.

Відносини сторін, пов`язані із дотриманням антимонопольного законодавства, не є цивільно-правовими у розумінні статті 1 Цивільного кодексу України, а тому й позовна давність, як інститут саме цивільного права до цих відносин не застосовується. Чинне законодавство не містить такої підстави для відмови в позові органів АМК, як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення зі справи (постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 922/4706/16).

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що рішення АМК є чинним, отже, є законним і відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст.22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» - обов`язковим до виконання. Штраф, накладений на відповідача цим рішенням, не сплачений, отже, позовні вимоги про стягнення штрафу та пені є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 139 від 02.10.2019 на суму 86'460,33 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 86'460,33 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» (82660, Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Івана Франка, 14-А; код 30841082) штраф у розмірі 2'882'011,00 грн. та пеню у розмірі 2'882'011,00 грн. і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6010, код класифікації доходів бюджету: 21081100 (символ звітності 106).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» (82660, Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Івана Франка, 14-А; код 30841082) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м.Київ, вул.Митополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 00032767) 86'460,33 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.11.2020.

Суддя Б.І. Яворський