ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуСправа № 912/2148/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні справу №912/2148/20 від 06.07.2020

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (далі - ТОВ "Метінвест-СМЦ"), код ЄДР 32036829, вул. Лейпцизька, 15А, м. Київ, 01015

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський рудоремонтний завод" (далі - ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод"), код ЄДР 39477984, вул. Шевченка, буд. 142, м. Харків, 61013

про стягнення 255 522,40 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні 01.12.2020 оголошено перерву до 17:20 - 01.12.2020.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Метінвест-СМЦ" до відповідача про стягнення 265522,40 грн, з яких суму основної заборгованості у розмірі 200 000 грн, пеня у сумі 36 172,41 грн, штраф у сумі 20 000 грн, інфляційні витрати у сумі 4 837,26 грн, 3% річних у сумі 4 512,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем умов Договору поставки №П-840500/09/18 від 20.12.2018 щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару.

Ухвалою від 06.07.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/2148/20. Справу постановив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 04.08.2020 - 15:30. Надав сторонам строк для подання заяв по суті, зокрема, відповідачам надано строк для подачі відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав 09.07.2020, тобто у встановлений судом 15 - денний строк, до 24.07.2020 включно, мав право подати відзив на позов.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Крім цього, Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №392 від 20.05.2020 (зі змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, №30, ст. 1061).

У подальшому Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Відповідно до п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України (в редакції на момент відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" чинний із 17.07.2020, викладено пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином."

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, відповідач мав право подати відзив на позов у строк до 06.08.2020 включно.

Під час дії карантину, заяви про продовження процесуальних строків на подання відзиву від відповідача до суду не надходило. Також не надходив відзив у строк до 06.08.2020.

21.07.2020 генеральний директор ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" ознайомився із матеріалами справи.

31.07.2020 до господарського суду електронною поштою без кваліфікованого електронного підпису надійшли документи нібито від відповідача, які, за відсутності кваліфікованого електронного підпису не підлягають розгляду судом.

03.08.2020 до суду надійшло пояснення №1401 від 28.07.2020 за підписом Генерального директора ТОВ "Метінвест-СМЦ", які за своєю суттю є заявою про зменшення позовних вимог. У поясненнях позивач зазначає, що 09.07.2020 ТОВ "Метінвест-СМЦ" отримало від відповідача часткову оплату суми заборгованості по договору поставки №П-840500/09/18 від 20.12.2018 в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн (на підтвердження вказаного додаються: довідка Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" №КНО-52.5.2/541 від 27.07.2020 на суму 10 000,00 грн). З врахуванням часткової оплати відповідачем основної суми заборгованості в розмірі 10 000,00 грн (фактично внаслідок задоволення відповідачем частини позовних вимог позивача після пред`явлення позову) позивач відмовляється від частини позовних вимог в розмірі 10 000,00 грн. Решту суми позовних вимог у справі №912/2148/20 в розмірі 255 522,40 грн з яких: суму основної заборгованості у розмірі 190 000,00 грн, пеня у сумі 36 172,41 грн, штраф у сумі 20 000,00 грн, інфляційні витрати у сумі 4 837,26 грн, 3% річних у сумі 4 512,73 грн позивач просить стягнути з відповідача.

Додатково, позивач звертає увагу суду, що після прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачем було змінено місцезнаходження на: 61013, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 142.

03.08.2020 від відповідача надійшло клопотання №б/н від 31.07.2020 про відкладення розгляду справи, мотивоване здійсненням заходів щодо досудового врегулювання ситуації та підписання мирової угоди. Також відповідач повідомляє про часткове погашення боргу в розмірі 10 000 грн та про зміну юридичної адреси, так місцезнаходженням юридичної особи є адреса: 61013, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 142.

На час подання позову та постановлення ухвали про відкриття провадження у справі місцезнаходження відповідача, зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25006, м. Кропивницький, вул. Ушакова, буд. 1А, прим. 408 (а.с. 140-142). Відтак, судом дотримано правил підсудності під час розгляду справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

04.08.2020 до господарського суду електронною поштою (з КЕП) надійшла заява №б/н від 04.08.2020 позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 04.08.2020 суд прийняв пояснення №1401 від 28.07.2020 ТОВ "Метінвест-СМЦ" в якості заяви про зменшення позовних вимог і постановив здійснювати подальший розгляд справи з їх урахуванням; продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів; задовольнив клопотання №б/н від 31.07.2020 відповідача про відкладення розгляду справи; задовольнив заяву №б/н від 04.08.2020 позивача про відкладення розгляду справи; підготовче засідання у справі №912/2148/20 відклав до 15.10.2020 - 12:00 год.

13.10.2020 до суду поштою (дата на поштовому штемпелі - 12.10.2020) надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості та штрафних санкцій №б/н від 08.10.2020.

Як досліджено вище, строк на подання відзиву на позов сплив 06.08.2020, а відповідач здав його до поштового відділення 12.10.2020, тобто після спливу такого процесуального строку.

Ухвалою від 15.10.2020 господарський суд відзив №б/н від 08.10.2020 на позовну заяву про стягнення заборгованості та штрафних санкцій ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" залишив без розгляду. Закрив підготовче провадження та призначив справу №912/2148/20 до судового розгляду по суті на 02.11.2020 - 12:00 год.

Судове засідання, призначене на 02.11.2020, не відбулось у зв`язку з тим, що суддя Коваленко Н.М., в провадженні якої перебуває дана справа з 26.10.2020 по 10.11.2020 включно була тимчасово непрацездатна.

Ухвалою від 13.11.2020 господарський суд судове засідання призначив на 16:00 - 01.12.2020.

До господарського суду електронною поштою з КЕП 01.12.2020 надійшла заява №б/н від 01.12.2020 про розгляд справи без участі представника позивача з вимогами:

- розглянути зазначену справу за відсутності представника позивач на підставі наявних у суду матеріалів справи;

- стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» 255 522, 40 грн, (двісті п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп., з яких: суму основної заборгованості у розмірі 190 000,00 грн.; пеня у сумі 36 172,41 грн.; штраф у сумі 20 000, 00 грн.; інфляційні витрати у сумі 4 837,26 грн.; 3% річних у сумі 4 512,73 грн.;

- судові витрати в сумі 3 982, 85 гривень по справі покласти на відповідача.

Господарський суд враховує, що у відзиві на позов відповідач поруч з запереченнями по суті, які не беруться до уваги судом, оскільки пропущено строк на подання відзиву, просить застосувати позовну давність відносно вимог ТОВ "МЕТІНВЕТ-СМЦ" про стягнення штрафних санкцій, а саме штрафу та пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач заявив про сплив позовної давності до прийняття рішення, то така заява, заявлена у відзиві підлягає розгляду господарським судом.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

20.12.2018 між ТОВ "Метінвест-СМЦ" та ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" укладено Договір поставки № П-840500/09/18 (надалі - Договір), за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному Договорі термін у власність Покупця металопродукцію, надалі - "Товар", а Покупець зобов`язується оплатити вартість Товару та прийняти його відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору, ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура Товару, що поставляється за цим Договором, визначається у Рахунках Постачальника або в інших додатках до Договору та/або у видаткових/залізничних накладних Постачальника.

Відповідно до п. 2.2. Договору, поставка Товару здійснюється на умовах FСА (склад Постачальника або станція відправлення), якщо інше не вказано в Рахунку Постачальника або в інших додатках до Договору.

У відповідності до п. 2.5. Договору, датою поставки товару, при поставці автомобільним транспортом Постачальника - дата видаткової накладної Постачальника або товарно-транспортної накладної.

Згідно з умовами п. 3.1. - 3.4. Договору, загальна сума Договору складає загальну вартість поставленого Товару, яка зазначена в усіх Рахунках, які були виставлені Постачальником для оплати Покупцю по Договору та інших додатках до договору та/або у видаткових/залізничних накладних Постачальника.

Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у Договорі або у Рахунках чи інших додатках до Договору.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом передплати 100% вартості Товару в терміни, які вказані у рахунках Постачальника. З моменту зарахування на поточний рахунок Постачальника 100 % оплати за поставлений Товар або за Товар, що має бути поставлений, ціна на Товар не підлягає зміні.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту видачі видаткової накладної, а у випадку поставки Товару залізничним транспортом - з дати календарного штемпеля станції відправлення на залізничній накладній або в інший момент відповідно до умов поставки згідно з правилами "Інкотермс", по яких поставляється конкретна партія Товару, з врахуванням особливостей, встановлених у Договорі.

У п. 9.1. Договору визначено, що Договір набуває чинності з дати його укладання, яка вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору, шляхом його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2019 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між Сторонами. (а.с. 6-7)

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

05.09.2019 між ТОВ "Метінвест-СМЦ" та ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки П-840500/09/18 від 20.12.2018 за п. 1 якої сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до п. 3.4. Договору та викласти його у наступній редакції:

п. 3.4. Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом передплати 100% вартості Товару в терміни, які вказані у рахунках - фактурах Постачальника. З моменту зарахування на поточний рахунок, ціна на Товар не підлягає зміні. Постачальник має право поставити Товар Покупцю без попередньої оплати на загальну суму не більше 250 000,00 грн без попередньої оплати. В цьому випадку Покупець оплачує поставлений Товар у розмірі 100% від вартості поставленого товару протягом 10 (десяти) календарних днів з дати поставки.

За п. 3 Додаткової угоди, дана додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома Сторонами. (а.с. 8)

Додаткова угода № 1 підписана повноважними представниками сторін та скріплена печатками.

Позивачем на виконання умов Договору поставки виставлено відповідачу до сплати рахунки - фактури:

- № 10623437 від 20.08.2018 на суму 26 998,46 грн;

- № 10659792 від 21.11.2018 на суму 159 237,88 грн;

- № 10684842 від 13.02.2019 на суму 56 249,45 грн;

- № 10722996 від 23.04.2019 на суму 1 149 165,61 грн;

- № 10722027 від 24.04.2019 на суму 487 466,63 грн;

- № 10720483 від 02.05.2019 на суму 265 962,17 грн;

- № 10724688 від 03.05.2019 на суму 340 444,60 грн;

- № 10730086 від 20.05.2019 на суму 98 413,62 грн;

- № 10727878 від 20.05.2019 на суму 277 753,01 грн;

- № 10737951 від 07.06.2019 на суму 240 225,01 грн;

- № 10738531 від 10.06.2019 на суму 14 546,57 грн;

- № 10740408 від 10.06.2019 на суму 1 416,70 грн;

- № 10741840 від 10.06.2019 на суму 15 447,71 грн;

- № 10745945 від 14.06.2019 на суму 67 232,98 грн;

- № 10771097 від 09.08.2019 на суму 247 123,67 грн;

- № 10772359 від 14.08.2019 на суму 57 079,72 грн;

- № 10783212 від 09.09.2019 на суму 412 371,46 грн. (а.с. 28-51)

На виконання умов Договору поставки ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" був поставлений товар, на загальну суму 2983530,08 грн, з ПДВ, у відповідності до наступних видаткових накладних:

- № 92395596 від 14.02.2019 на суму 53 033,24 грн;

- № 92524049 від 26.04.2019 на суму 293 189,88 грн;

- № 92519551 від 26.04.2019 на суму 115 889,34 грн;

- № 92529963 від 26.04.2019 на суму 431 749,79 грн;

- № 92527390 від 02.05.2019 на суму 262 199,17 грн;

- № 92535014 від 02.05.2019 на суму 186 575,38 грн;

- № 92541335 від 06.05.2019 на суму 337 716,04 грн;

- № 92579996 від 25.05.2019 на суму 256 837,25 грн;

- № 92581238 від 28.05.2019 на суму 88 680,00 грн;

- № 92610538 від 11.06.2019 на суму 14 886,76 грн;

- № 92611320 від 11.06.2019 на суму 239 476,81 грн;

- № 92613552 від 11.06.2019 на суму 13 994,40 грн;

- № 92609197 від 11.06.2019 на суму 1 399,20 грн;

- № 92623115 від 18.06.2019 на суму 67 126,98 грн;

- № 92741978 від 15.08.2019 на суму 55 629,06 грн;

- № 92743322 від 15.08.2019 на суму 206 605,98 грн;

- № 92793629 від 11.09.2019 на суму 358 540,80 грн. (а.с. 9-27)

Позивач у позовній заяві зазначає помилково то суму 2 089667,83 грн, то 2 989 962,50 грн, проте, з огляду на надані докази (видаткові накладні) товар поставлено на суму 2983530,08 грн.

На підтвердження отримання товару відповідачем, позивачем надано Довіреності видані ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" начальнику відділу постачання Карнаух Олені Анатоліївні за період із 14.02.2019 по 06.09.2019. (а.с. 52-63)

18.03.2019 позивачем було здійснено часткове повернення грошових коштів на користь відповідача у розмірі 3 216,21 грн, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" №КНО-52.5.2/434 від 16.06.2020. (а.с. 64-65)

Відповідачем розрахунки за поставлений товар здійснені частково, на загальну суму 2786746,29 грн, що підтверджуються Довідкою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" № КН0-52.5.2/400 від 01.06.2020, в решті - рахується заборгованість на загальну суму 200 000,00 грн. (а.с. 66-67)

На адресу відповідача позивачем неодноразово направлялися листи-вимоги про сплату заборгованості за Договором поставки.

Позивач стверджує, що ним 16.10.2019, 01.11.2019 та 10.02.2020 на адресу відповідача направлялися листи-вимоги за вих. №276, 289, 28 з вимогою сплатити суму боргу у розмірі 224 505,93 грн, а також неустойку. (а.с.68-70)

19.02.2020 заборгованість відповідача була погашена частково на загальну суму 24505,93 грн, що підтверджується Довідкою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" № КН0-52.5.2/400 від 01.06.2020, в решті - рахується прострочена заборгованість у розмірі 200 000,00 грн. (а.с. 66-67)

20.02.2020 у відповідь на лист-вимогу, відповідач направив листа за вих. №5, у якому зазначено, що відповідач підтверджує наявність заборгованості в розмірі 224 505,93 грн за товар, поставлений по договору №П-840500/09/18 від 20.12.2018, станом на дату отримання листа-вимоги №28 від 10.02.2020. Також відповідач просить розстрочити суму заборгованості рівними частинами по 50 000,00 грн згідно графіку з березня 2020 року по липень 2020 року. (а.с.71)

Позивач стверджує, що у відповідь - 27.02.2020 на адресу відповідача був направлений лист-відповідь за вих. №44 про виконання необхідних умов для погодження графіку погашення заборгованості, а саме відповідачу пропонувалося здійснити оплату суми пені та штрафу у відповідності до умов Договору. (а.с. 73)

Відповідач листом вих. №6 від 27.02.2020 надав відповідь у якій зазначив, що суму заборгованості в розмірі 200 000,00 грн зобов`язується сплатити частками у графік наведений у листі та просив не застосовувати до нього штрафні санкції. (а.с. 72)

Водночас, відповідачем суму боргу належну до сплати позивачу сплачено не було, додатково позивачем нараховано до стягнення із відповідача 36 172,41 грн пені, 20 000,00 грн штрафу, 4 837,26 грн інфляційних витрат та 4 512,73 грн 3% річних.

Враховуючи часткове погашення основного боргу під час розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути 190 000 грн основного боргу, 36 172,41 грн пені, 20 000,00 грн штрафу, 4 837,26 грн інфляційних витрат та 4 512,73 грн 3% річних.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує положення ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 264 ГК України передбачає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1 ст. 692 ЦК України)

Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1-2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що ТОВ "Метінвест-СМЦ" належним чином, виконало свої зобов`язання за Договором поставки та поставило на користь ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" металопродукцію на загальну суму 2 983 530,08 грн.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними підписаними уповноваженою особою на отримання товару ОСОБА_1 із проставленням відбитку печатки підприємства та довіреностями виданими ТОВ "Олександрійський рудоремонтний завод" начальнику відділу постачання ОСОБА_1 за період із 14.02.2019 по 06.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 ЦК України.

Тобто строк (термін) здійснення часткової або повної попередньої оплати визначається відповідно до ст. 530 ЦК України тільки у разі, якщо такий строк (термін) не встановлений самим договором.

Сторони узгодили у п. 3.4. Договору (в редакції Додаткової угоди №1), що постачальник має право поставити Товар Покупцю без попередньої оплати на загальну суму не більше 250 000,00 грн без попередньої оплати. В цьому випадку Покупець оплачує поставлений Товар у розмірі 100% від вартості поставленого товару протягом 10 (десяти) календарних днів з дати поставки.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний був сплатити заборгованість в розмірі 200000,00 грн, яка підтверджена наявними у справі матеріалами та не спростована відповідачем у строк до 23.09.2019 включно. Вказане пояснюється тим, що остання видаткова накладна (№92793629, а.с. 26) датована 11.09.2019, десятиденний строк спливає 21.09.2019, проте припадає на вихідний день - суботу, за правилами ч. 5 ст. 254 ЦК України - якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Перший робочий наступний день - 23.09.2019, понеділок - останній день строку для своєчасної сплати заборгованості за поставлений товар.

Отже, до стягнення із відповідача підлягає 190000,00 грн суми основної заборгованості.

Крім того, позивачем нараховано до стягнення із відповідача 36 172,41 грн пені та 4 512,73 грн 3% річних за період з 22.09.2020 - 23.04.2020, 20 000,00 грн штрафу, 4 837,26 грн інфляційних витрат за період жовтень 2019 року - травень 2020 року на суму заборгованості 200 000 грн.

За положеннями ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 5.1. Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність відповідно до умов Договору та чинного законодавства України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 1, 3).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як передбачили сторони у п. 5.2. Договору, за прострочення строків оплати Товару, встановлених в Договорі та додатках до нього, Покупець сплачує Постачальникові пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки за весь період прострочення. Крім сплати пені за той самий період Покупець сплачує Постачальникові штраф у розмірі 10 % від суми неоплаченого Товару в зазначені в Договорі та додатках до нього строки.

При розрахунку пені позивачем враховано норми ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та здійснено нарахування в межах подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачем при розрахунку пені зазначено реквізити видаткової накладної № 92793629 від 11.09.2019 на суму 358 540,80 грн та взято період із 22.09.2019 по 23.04.2020 на суму боргу 200 000,00 грн, яка склала 36 172,41 грн.

Як досліджено вище, останнім днем для сплати заборгованості є 23.09.2019, тобто із 24.09.2019 наступило прострочення відповідача. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України, строк для обрахування пені обмежується шістьма місяцями, тобто кінцевою датою розрахунку пені є 23.03.2020.

Таким чином, пеня за період із 24.09.2019 по 23.03.2020 на суму боргу 200 000,00 грн з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України складає 27 417,32 грн та підлягає до часткового задоволення судом.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17 та від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Оскільки, відповідач не поставив решту оплаченого позивачем товару, останнім нараховано до стягнення на підставі п. 5.2. Договору 10% штрафу, що склав 20 000,00 грн та оскільки розрахований правильно, підлягає задоволенню судом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем за період із 22.09.2019 по 22.06.2020 нараховано 3% річних у розмірі 4512,73 грн та за період жовтень 2019 - травень 2020 - 4 837,26 грн інфляційних витрат.

Оскільки початок періоду нарахування визначено невірно, господарський суд здійснив перерахунок 3% річних за період 24.09.2020 - 22.06.2020 і їх сума склала 4 479,86 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат, суд встановив, що останні розраховані правильно та підлягають задоволенню судом.

Отже, враховуючи встановлені обставини судом, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме 190 000,00 грн - сума боргу, 27 417,32 грн - пеня, 20 000,00 грн - 10% штрафу, 4 479,86 грн - 3% річних та 4 837,26 грн - втрати від інфляції.

Стосовно заявлення відповідачем про сплив позовної давності, то господарський суд враховує, що позовна давність по пені та штрафу не сплила з огляду на таке.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. (ст. 256 ЦК України)

Частиною 6 ст. 232 ГК України, на яку посилається відповідач, визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 252 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), такий строк не пропущено позивачем.

Норми ч. 6 ст. 232 ГК України взяті до уваги судом, про що зазначено вище.

При вирішенні питання про розподіл судового збору, суд враховує клопотання позивача викладене у поясненнях вих. №1401 від 28.07.2020, де позивач із посилання на положення ч. 9 ст. 129 та ч. 3 ст. 130 ГПК України просив судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір за позов в частині 10 000 грн, від якої позивач відмовився у зв`язку зі сплатою відповідачем під час розгляду справи, покладається на відповідача.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський рудоремонтний завод" (код ЄДР 39477984, вул. Шевченка, буд. 142, м. Харків, 61013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (код ЄДР 32036829, вул. Лейпцизька, 15А, м. Київ, 01015) 190 000,00 грн - сума боргу, 27 417,32 грн - пеня, 20 000,00 грн - 10% штрафу, 4 479,86 грн - 3% річних та 4 837,26 грн - втрати від інфляції, а також 3 851,02 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити сторонам.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.